20 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 3. NZO 5. 



genom trappstegsvis skedda förändringar af det beskrifna 

 håret eller vice versa (I. A. a). Yttre blomfjället har kortare 

 och smalare hår än bladet. Bland fjällets hår finnas ock fast 

 vanligen ej ymnigt scabritielika trichomer, som dock äro raka. 

 På fjällets öfre del äro håren kortare och scabritielika sådana 

 mycket allmänna. Härvarande borst är besatt med raka, snedt 

 uppatstående spetsar, som utgå från en lång basdel. Det inre 

 blomfjället bär på sina öfre bräddar korta, kägelformade hår och 

 har pa toppen manga små, korta scabritier af hårets form. 



LoJium temulentum L. På bladkanten sitta franiåtriktade 

 småtaggar, som i vanlig riktning (= från spetsen till mot- 

 stående bashörn) voro 0,06 mm. långa med blott O.oi mm. 1. 

 fri del. Dessa småtaggar likna småtaggarna på strået hos 

 Carex acuta (jfr fig. 35 i »trichomerna>/). Lolium-småtaggarnas 

 korta fria del är nästan lika mycket tilltrubbad som C. acutas, 

 men deras basdel är mycket kortare än motsvarande hos C. 

 acuta-småtaggen. Bladskifvan har småtaggar, som päininna 

 om fig. 16 men äro blott 0,04l> mm. långa, smäckrare och för- 

 sedda med större cellrum. Denna arts blad ha således, såsom 

 det ofta är händelsen hos gräsen, gröfre beväpning på kanten 

 än pa skifvan (I. A. b). På den hinna, som omger blom- 

 fjället i närheten af borstets utgångsställe, finnas många sma 

 scabritier, som, sedda ofvanifran, ha en nästan rektangulär 

 basdel och en ytterst liten, tillskärpt fri del. Från hinnans 

 kant utgå i närheten af borstet tunnväggiga, likbenta scabri- 

 tier. Likadana uppåtvettande, fria spetsar af 0,os3 mm.:s längd 

 men tjockare och helt väggfyllda utgå från borstet men ha 

 långsträckt basdel. 



Poa trivialis L. En af bladkantens småtaggar är af- 

 bildad i fig. 38. De äro mindre och svagare än småtaggarna 

 pa samma ställe hos P. nemoralis (jfr >Bidrag», fig. 26). Bas- 

 delen är hos dennas högre och kortare men hos trivialis- 

 småtaggen längre och särdeles låg. Trivialis-smataggen vetter 

 allmänt mer utåt, har föga tjocka väggar och hel väggfyllnad 

 blott i spetsens öfre tredjedel. Den afbildade var 0,085 mm. 

 lång i vanlig riktning, livaraf mer än 2 /s hörde till den fria 

 delen. Dessa småtaggar upphöra att finnas till, då man 

 närmar si^ bladskifvans bas. Undre bladvtans nerver ha 



O t/ 



svagare beväpning (I. A. b). Härvarande scabritier bilda, 

 sedda ofvanifran, en oval figur eller basdelens bakre ände af- 

 smalnar nästan lika mvcket som den från dess motstående ände 



