22 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 3. N:0 5. 



Apera spica venti (L.). Märkligt nog är bladkanten mindre 

 sträf än bladytan. Kantens småtaggar (fig. 26 1 ), som ha något 

 rudimentärartadt i sitt utseende, ha lang och ganska hög 

 basdel samt en mycket liten, särdeles tilltrubbad fri del 

 (0,oi mm. 1.). I vanlig riktning var denna småtagg 0,0627 

 mm. Bladskifvans småtaggar utefter nerverna äro däremot 

 mycket skarpa med kortare basdel och nästan utstående, klo- 

 lik och skarpspetsad fri del (I. A. d). Den kunde vara 0,o? 

 mm. 1. i vanlig riktning och liknade dels småtaggarna pä 

 blomställningens grenar hos Dactylis glomerata (jfr »tricho- 

 merna>,, fig. 8), dels småtaggarna på bladytan hos Baldingera 

 arundinacea (fig. 27). Bland de nämnda småtaggarna hos 

 Apera finnas såväl som på bladytan mellan nerverna scabri- 

 tier. som äro lika desamma på motsvarande ställe hos Poa 

 trivialis. Aperas skidor äro upptill stundom något sträfva. 

 Där finnas då dels mindre och spridda småtaggar, som annars 

 likna nervernas, dels sådana scabritier som skifvans. Af det 

 sagda synes lätt, att Apera har helt andra trichomer på sina 

 blad än Agrostis-arterna. Småtaggarna på blomställningens 

 grenar likna fig. 38, men ha än lägre basdel. och en särdeles 

 spenslig fri del. De kunde vara 0,i mm. i vanlig riktning. 

 Det yttre blomfjällets borst har likadana småtaggar, hvilkas 

 fria del dock är kortare. Ungefär den längden har den fria 

 delen hos de likformade småtaggarna på blomfjället och 

 skärmfjällen men är något gröfre. Nedtill på det yttre 

 blomfjället befinna sig en hop hårlika scabritier. 



Baldingera arundinacea (L.). Bladkanten känns föga 

 sträf, h vilket ej beror, därpå att det där blott finns en eller 

 annan småtagg, utan därpå att bland kantens rätt talrika 

 småtaggar somliga sluta tilltrubbadt (fig. 28 a) och andra 

 äro rudimentära (fig. 28 b), något som gäller ganska många 

 och består, däri att manga kantens ytceller utbuktats synner- 

 ligast i sin öfre ände och försetts med tjocka väggar utan 

 att hafva erhållit någon framskjuten fri del. Bladkantens 

 småtaggar äro således nästan hänförliga till III. A å schemat. 

 Småtaggen a i fig. 28 kan vara 0,066 mm. i vanlig riktning, 

 hvaraf 1 i hörde till den fria delen. Bladskifvan är försedd 

 med rätt mänga småtaggar, som ha en helt annan form (I. A. 

 d). De likna nämligen småtaggarna pa Aperas nerver eller 

 äro utstående och klolika (fig. 21) men betydligt mindre, 

 blott 0,052 mm. i vanlig riktning, och ha spetsen mer utdragen 



