P. G. E. THEORIN, KÄNNEDOMEN OM VÄXTTRICHOMERNA. 25 



längd i vanlig riktning var oftast 0,09 mm. Småtaggens 

 såväl som oförändrade hudcellers yttre väggar voro medel- 

 måttigt tjocka. På de egentliga bladens kanter ha små- 

 taggarna, som äfven här sitta glest, kortare och tjockare fri 

 del. De bli mindre och mindre i kantens nedre del och 

 saknas alldeles närmare slidan. På det upptill trekantiga 

 bladets ryggnerv finnas ock småtaggar, som dock äro ännu 

 svagare, d. ä. försedda med kortare fri del, än de sistnämnda. 

 På strået och i synnerhet på bladytorna finnas en mängd 

 små, upptill afrundade tappar. 



C ar ex pilulifera L. Öfre delen af strået har på kanterna 

 uppåtriktade småtaggar, h vilkas fria del är nästan parallell 

 med växtytan. Småtaggens basdel och den närmaste, nedan- 

 för varande hudcellen ligga nämligen högre än den hudcell, 

 som ofvantill gränsar till basdelen af småtaggen. Från den 

 så uppskjutna basdelens främre ände står den fria delen 

 fram. lik i längdgenomskärning 'en något oliksidig triangel. 

 Dessa småtaggar likna till form och storlek desamma på 

 bladkanterna hos C. montan a (jfr »Bidrag», pag. 175 och fig. 

 24:). Hos pilulifera-stråets småtaggar vetter dock spetsen 

 något utåt eller befinner sig något högre ofvan växtytan, 

 nämligen 0,on mm., h varigenom tydlig sträfhet af dem kan 

 alstras. Småtaggarna längs bladkanten äro i hufvudsak 

 lika stråets. Men bladets småtaggar ha den längre basdelen 

 nedtill lägre och upptill högre, så att, då den liklånga fria 

 delen står fram frän denna likt en triangel, småtaggens 

 spets kommer att befinna sig än högre ofvan om växtytan. 

 En del bladkantens småtaggar vetta likväl mer framåt och 

 ha kortare basdel. På ryggnerven finnas framåtriktade små- 

 taggar eller scabritier (fig. 25), som äro 0,oe mm. 1. i vänlig- 

 riktning och sitta nästan alldeles tätt efter hvarandra med 

 blott en liten hudcell mellan sig. De likna fig. 21 i »tricho- 

 merna>, men hos pilulifera-ryggnervens utväxter ligger den 

 nedres spets alldeles inpå ryggen till den närmaste, framom 

 varande. Genom denna inrättning (se fig. 25) blir nerven 

 knappt sträf, fast den har så många småtaggar (jfr III. A). 

 På bladytorna finnas scabritier af 0,o» minis längd, som 

 likna de senast nämnda. Sedda ofvanifrån, ha de det ut- 

 seende, fig. 24 visar, eller deras fria del är kort. blott ;; b af 

 basdelen. Fruktflaskans hår äro både få och korta. Några 

 bland de längsta voro 0,i mm. De äro långdraget kägel- 



