P. G. E. THEOBIN, KÄNNEDOMEN OM ViXTTRICHOMERNA. 2'.» 



Pa bladets undre sida. blomskaft oeh frukter, som alla ej 

 kännas vara sträfva, finnas färre, korta hår. Utom ett eller 

 annat vanligt metkrokliar äro de korta håren på dess 

 ställen ganska obetydligt krökta upptill och i yttersta änden 

 rätt trubbiga (fig. 10). Xågra korta hår äro oek härstädes 

 knappt krökta och afrundade i änden. Pa dessa ej sträfva 

 växtdelar finnas således modifikationer af metkrokhår. som 

 till följd af sin beskaffenhet alls ej duga till att alstra 

 sträfhet men ända i hufvudsak likna de har. som göra öfre 

 bladytan sträf (jfr I. A. ej. De långa håren äro byggda 

 som de korta, utom däri att den 2:a cellen är tjockväggig. 

 samt att den öfversta cellen, som först vid sin öfre tredjedel 

 börjar afsmalna. därefter hopdras till en lång. rak. livas- 

 och öfverst helt väggfylld spets (fig. 9). För öfrigt är denna 

 cell ej tjockväggig. Ett långt har hade en längd af 0,6 mm. 

 och en bredd nedtill af O,0264 mm. Långa hår finnas flere 

 eller färre på alla ofvan uppräknade växtdelar och till största 

 mängd på undre bladytan. Visserligen äro de långa haren 

 hvasst tillspetsade men bli ändå på grund af sin längd och 

 sina jämförelsevis tunna väggar alltför veka för att kunna 

 alstra sträfhet och fä väl med säkerhet anses för täckande 

 äfven pa öfre bladytan. Stundom ha dessa hår en mindre 

 längd, intermediär mellan de båda hufvudsorternas. I sådant 

 fall kan man någon gång finna deras öfre ände vara något 

 nedböjd. Det är under sådana förhallanden föga djärft att 

 antaga, det metkrokhåren äro formförändringar af de langa 

 (I. A. a) eller tvärtom. Detta ådagalägges än mer. däraf 

 att korta har träffas, som upptill knappt äro något 

 krökta alls. 



Pa öfre bladytan finnas en mängd glandellika bildning 

 Sedda ofvanifrån eller framifrån äro de betydligt bredare 

 ofvan än nedan (fig. 12). Sedda frän sidan äro de mer jänin- 

 breda (fig. loj. men den nedersta bland de ofvan växtytan 

 befintliga cellerna är kortare på ena sidan än på den andra. 

 Bå att trichomet kommer att sta betydligt snedt mot blad- 

 skifvan. Öfverst består glandeln af 2 sidostaende celler. 

 Nedanför dessa befinna sig 2 celler nedom hvarandra. af hvilka 

 den öfversta kan vara vertikalt delad. Alla dessa celler af- 

 smalna småningom nedåt. Den nedersta cellen befinner sig 

 till största delen bland hudcellerna. G-landelns öfre och flesta 

 celler ha ett grofkornigt innehall. En glandel (fig. 12) var 



