2 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 3. NIO 7. 



verket redan ledt till missuppfattning och särskildt då det 

 dessutom icke, såsom det anges, kan antagas vara säkert, att 

 de ifrågavarande växterna kvarlefvat i Uppsala botaniska 

 trädgård sedan Linnés tid, utan det på mycket goda grun- 

 der i stället kan påstås, att de alldeles icke äro eller varit 

 »Linnean er», så anser jag mig pliktig att offentliggöra de 

 ■upplysningar i denna sak, som stå mig till förfogande, dels 

 för sakens egen skull, som i denna Linnéminnenas tid har en 

 hög grad af aktualitet, dels för att freda mig för upprepade 

 beskyllningar för vanvördnad inför Linnés minne, grundade 

 på Th. M. Fries', låt också vara delvis missförstådda, skild- 

 ring rörande dessa föregifna Linnéanska växter. 1 



Då Linnés lefnadstecknare bland s. k. »Linnéaner», som 

 skulle hafva blifvit fällda sedan hans prefektskap upphörde, 

 äfven upptar Cypressus sempervirens och Thuja occidentcdis 2 

 kan jag bestämdt påstå, att han gör sig skyldig till en fel- 

 aktig uppgift. Några träd af högre ålder tillhörande dessa 

 arter funnos med fullkomlig säkerhet icke inomhus 3 i träd- 



1 Om också mitt namn icke uttryckligen namnes på anfördt ställe af 

 Linnés lefnadstecknare och sålunda skulden till den våldsamma framfarten 

 bland de ärevördiga Linnéanerna icke direkt kastas på mig, så är det ju icke 

 förbundet med någon synnerlig stor svårighet att ur officiella handlingar 

 komma till insikt om, hvem den var. som hade högsta uppsikten öfver Upp- 

 sala botaniska trädgård under tiden 1899 — 1903 och gjorde sig skyldig till 

 denna decimering af växter från Linnés tid. En korrespondent till en lands- 

 ortstidning hade i detta fall ej svårt att hitta rätter man att döma af den 

 bittra artikel, han riktat mot mig och som antagligen skulle hafva kommit 

 att gå genom en stor del af åtminstone den svenska pressen, om den ej i tid 

 genom godhetsfnllt åtgörande af redaktören för Uppsala Nya Tidning hejdats 

 i sitt lopp. (Jfr Nya Skånska Posten Kristianstads Läns tidning n:o 4 1904 

 och Uppsala Nya Tidning n:o 2563 och 2567 1904.) 



2 Om denna växt uppger lefnadstecknaren tillika: »Tvifvelsutan af 

 Nietzel hitförd från Holland och af Ol. Celsius den 6 /e 1741 uppvisad i 

 Vetenskaps-Societeten såsom en stor sällsynthet» (anf. st. s. 124, not 3). Oak- 

 tadt detta ^tvifvelsutani> dristar jag dock betvifla denna uppgift. Jag stö- 

 der mitt tvifvel pä följande meddelande af J. Busser om de omkring 300 

 »rara trän och örter», hvilka af trädgårdsmästaren Did. Nietzel, då han 1739 

 hitkom från Holland, medförde och skänkte trädgården. »Genom hans» (v. 

 Linnés) oförtrutna nit och sorgfällighet inkom 1739 en skickelig Trädgårds- 

 mästare Diedr. Nietzel, hvilken förde med sig många sällsynta utländska 

 växter, som dock efter hand försvunno för Nordens stränga Climat under 

 brist på tjänliga orangerier». Jfr J. Busser. Utkast till Beskrifning om Upp- 

 sala II, s. 98 och Swederus, Botaniska Trädgården i Uppsala 1655—1807 (i det 

 följ. anförd under förkortningen Swederus) s. 54 — 55. 



3 Thuja occidentalis går i Upsalatrakten väl till på fritt land. I Bota- 

 niska trädgården linnes det ännu i denna dag icke mindre än 6 vuxna exem- 

 plar på kalljord i olika delar af trädgården, som under vanliga år blomma 

 och sätta frakt. Ett af dessa, af hvilket en bild här lämnas (se tall. 1), har 

 enligt uppgift af förre trädgårdsmästaren Fr. Pettersson under hela den tid 

 af 44 år, han var trädgårdsmästare, funnits i trädgården. Förra våren lät 

 jag borttaga två i det fria växande Thuja-träd. Det fanns sålunda under 



