F. R. KJELLMAN, LINNÉMINNEN I UPPSALA BOTANISKA TRÄDGÅRD. 13 



der 40 år lefvat under likartade förhållanden och blifvit 

 skötta på samma sätt, kan det väl skäligen trj^ggt antagas, 

 att de äro i det närmaste jämnåriga med, eller det minst 

 grofva något yngre än det lagerträd, hvars ålder jag kunnat 

 exakt angifva. Åldersskillnaden mellan dessa och de två 

 största af de ännu i trädgården 1 ef van de lagrarna, då den 

 ena är blott 56,5, den andra 57,5 cm. i omkrets pä 10 cm:s 

 höjd, synes mig af samma grunder ej kunna anses synner- 

 ligen betydlig. 



Jag måste lämna oafgjordt, om alla dessa lagrar (med 

 undantag kanske af den minst grofva) inkommit i trädgården 

 omkring 1815, de två gröfsta i så fall såsom något vuxna 

 plantor eller om det är blott på de två största, Gr. Wahlen- 

 berg kan anses hänsyfta, och de andra vid nämnda tid upp- 

 dragits ur rotskott eller sticklingar af dessa eller först senare 

 också de tillkommit utifrån. Men säkert anser jag det vara, 

 att intet af dessa sju större lagerträd kvarlefvat från Linnés, 

 än mindre från Olof .Rudbeck d. y:s tid och särskildt, att det 

 individ af dessa lagrar, jag låtit fälla, icke existerade förrän 

 långt efter det Linné för alltid upphört att syssla med Upp- 

 sala botaniska trädgård, på hvilken han i sin krafts dagar 

 nedlade ett så stort arbete, men som också bragte honom så 

 mycken ära och skänkte honom så många stunder af den 

 renaste njutning. 



2. Justicia Adhatoda. 



Enligt benägen uppgift af den för kort tid sedan efter 

 mer än 40 års tjänst afgångne trädgårdsmästaren vid Uppsala 

 botaniska trädgård Fr. Pettersson har det under hans tid 

 funnits tre stora exemplar af denna växt i trädgården. Da 

 jag fick mig uppdragen högsta ledningen af denna, återstodo 

 af dessa endast två, af hvilka det ena var ytterligt ålder- 

 domsskröpligt och väl kunde sägas vid denna tid vara mera 

 dödt än lefvande. Med undantag af en oregelbunden knotig 

 skifva, som uppbar och sammanband ett antal magra, spölika, 

 fåbladiga grenar, var hufvudstammen förmultnad, undanträngd 

 och ersatt af ett tätt knippe grofva, från grenarna nedvuxna 

 rötter; jfr bild 2. Denne såsom »Linnean» af traditionen i 

 trädgården angifna gamling ansåg jag bättre höra hemma i 

 det botaniska museet bland andra märkligare lik från botani- 



