26 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 3. N:0 7. 



spicata, Salix glauca, Orchis conopsea ni. fl. I detta fall be- 

 styrkes också till fullo Thunbergs katalog af Gr. "Wahlexbergs 

 Catalog us generalis horti Upsaliensis af år 1815, ty i den an- 

 föres ej Taxus baccata, endast Taxus canadensis. 1 De bort- 

 tagna exemplaren hade länge burit namnet Taxus baccata, 

 såsom den ännu förefintliga (skiffer-) etiketten utvisar. Dessa 

 voro, då de nedhöggos 112 år gamla. Af bild 7 visar sig, att 

 arsringarna äro typiskt utbildade, fullt tydligt afgränsade från 

 hvarandra. 



Dessa träds öden känner jag icke: icke när de tillförts 

 trädgården, icke af hvad anledning de planterats i krukor. 

 Det anser jag dock böra såsom fullt visst framgå af det före- 

 gående, att de icke kunnat kvarlefva från Linnés tid i någon 

 annan mening än möjligen den, att de af någon Linné- 

 beundrare uppdragits ur sticklingar från något Taxus-träd i 

 den gamla botaniska trädgården och sedan efter 1820 (omkring) 

 öfverlämnats till botaniska trädgården såsom krukväxter. 



Morus alba. 



En anatomisk undersökning visar, att det nedtagna Morus 

 «Iho -trådet var, då det fälldes, på sin höjd 123 år. De i all- 

 mänhet breda ärsmantlarna äro makroskopiskt mycket tydligt 

 framträdande, och den mikroskopiska granskningen ådagalägger, 

 att hvad som makroskopiskt framträder såsom en årsring, 

 verkligen är en sådan. Den fotografiska bild som fig. 8 åter- 

 ger, lämnar icke rum för något tvifvel i detta afseende. Mindre 

 ofta är varvedens byggnad så starkt skild från höstvedens som 

 i detta fall. En tydlig årsringbildning var också att vänta, 

 då Morus alba är ett löffällande träd. 



Häraf skulle alltså följa, att detta mullbärsträd varit till 

 sedan 1777. Det har följaktligen strängt taget lefvat, medan 

 ännu Linné var i lifvet. Men också, om det skulle hafva 

 uppdragits i den Rudbeck-Linnéanska trädgården, har med 

 säkerhet Linné aldrig tagit någon som helst befattning med 

 detsamma. Vid denna tid var det icke längre möjligt för 



1 Taxus canadensis finnes icke numera i trädgården, men möjligen har 

 "VV Ahlenberg under dessa namn förstått en Taxus baccata, f. fastigiata. 

 Kanske är det rent af ett äldre exemplar tillhörande denna form, ännu i 

 dessa dagar etiketteradt Taxus canadensis, som af "Wahlenberg här åsyftas: 

 det förefaller dock att vara väl ungt, men möjligen växer denna form sva- 

 gare och långsammare än den typiska. 



