ARKIV FÖR BOTANIK. 



BAND 3. N:o 14. 



Svenska växtnamn. 



Af 



TH. M. FRIES. 



Meddelad den 14 september 1904. 



1. 



Under medeltiden. 



Det föredrag, som E. Fries den 20 december 1850 höll i 

 Svenska Akademien, och som finnes infördt i andra delen af 

 hans Botaniska Utnygter, inleddes med den anmärkningen, att 

 »ingen del af svenska språket synes mer blifvit missvårdad än 

 de inhemska naturalstrens namn. Egentliga språkforskare 

 hafva saknat erforderlig bekantskap med naturen och hithö- 

 rande litteratur — och naturforskarne hafva, af förkärlek till 

 sina sj elf diktade namn, mer sökt undertrycka än uppfatta 

 folkspråket.» Under det sedan dess förgångna half seklet hafva 

 förhållandena härutinnan ej obetydligt förändrats: intresse har 

 väckts för svenska växtnamn, såväl sådana de ännu lefva på 

 folkets läppar, som sådana de i äldre skrifter angifvits. Dess- 

 utom hafva försök blifvit gjorda att genom urval bland dessa 

 eller genoin nybildningar för ett större antal eller alla svenska 

 fanerogamer och kärlkryptogamer fixera svenska namn, som i 

 skolor (särskildt sådana, där klassiska språk ej läsas) samt i 

 populära skrifter skulle kunna användas i stället för de ve- 

 tenskapliga latinska, hvilka merendels svårligen vinna större 

 spridning eller allmänt godkännande, hvarförutom de ofta ut- 



Arkiv för botanik. Band 3. N:o 14. 1 



