4 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 3. N:0 14. 



tanke blef då, att denna min afhandling vore alldeles öfver- 

 flödig. 



Vid en närmare granskning har jag dock kommit till en 

 annan uppfattning. Det visade sig nämligen, att planen för 

 och afsikten med våra afhandlingar äro så till vida olika, som 

 N. — h vilket ju ej är att klandra — endast hållit sig till 

 »växtnamnen, för så vidt det gäller hos oss förekommande 

 vilda eller odlade arter», nnder det att jag — af skäl, som 

 längre fram skall angifvas — antecknat samtliga medeltida 

 växtnamn. Dessutom befanns det ock snart, att N. vid genom- 

 gående af de af honom begagnade källskrifterna 1 råkat förbise 

 rätt många namn. Då jag dessutom tagit kännedom om åt- 

 skilliga andra, tryckta och otryckta, medeltids-skrifter, är det 

 helt naturligt, att jag ser mig i stånd att framlägga ett ej 

 obetydligt ökadt namnantal. — Vidare har jag ansett en mera 

 kritisk, med anlitande af äldsta tryckta botaniska arbeten 

 verkställd granskning af medeltidsnamnen i och för identifiering 

 med nutida vetenskapliga benämningar vara i åtskilliga fall 

 välbehöflig. 2 Härför ansåg jag det ock vara lämpligt att ut- 

 leta och anföra sådana skriftställen, som genom angifvande af 

 äldre benämningar, växtort, utseende, användning såsom läke- 

 medel eller till annat ändamål o. s. v. kunna tjäna till väg- 

 ledning. Där sådan ej varit behöflig, har sådant citerats, som 

 i andra afseenden kunnat vara upplysande; i några fall — 

 det må gärna erkännas — äro dock citaten snarast att anse 

 såsom ett slags verifikationer på namnens användning under 

 medeltiden. 



Att här lämna någon detaljerad framställning af min plan 

 rörande Svenska växtnamnens behandling, torde ur flera syn- 

 punkter vara olämpligt. Jag atnöjer mig därför med att blott 

 nämna, att jag har for afsikt att i det följande behandla frå- 

 gan om Linnés förhållande till de svenska, växtnamnen, hvarom 

 stridiga åsikter uttalats. Därefter tänker jag framlägga ett 

 försök till fastställande af de grundsatser, som böra följas vid 

 val, resp. bildande, af svenska växtnamn, lämpliga för läro- 



1 Dessa äro endast följande fyra:. .K. F. Söderwalls Ordbok öfver 

 Svenska Medeltidsspråket, Lake- och Örteböcker från Sveriges Medeltid, 

 utgifna af G E. Klemming, Peder Månssons Stridskonst och Stridslag samt 

 E. Fries, Botaniska Utflygter II s. Wd— 130. 



2 Utom i ett par fall har N. åtnöjt sig med att, där saken ej var i alla 

 fall tydlig, endast afskrifva de i Söderwalls Ordbok förekommande veten- 

 skapliga namnen. 



