6 



ARKIV FÖR BOTAXIK. BAND 3. N:0 14. 



svenska medeltidsspråket härvidlag lämnat en den värdefullaste 

 handledning. 



De växter, ät hvilka nian den tiden nästan uteslutande 

 ägnade sin uppmärksamhet, voro sådana, som i ett eller annat 

 afseende voro eller åtminstone ansågos vara till direkt nytta 

 för människan, i främsta rummet som läkemedel. Helt natur- 

 ligt är det därför i de af G. E. Klemmixg under den gemen- 

 samma titeln: Lake- och Örte-böcker från Sveriges Medeltid ut- 

 gifna manuskripten, som den största namnskörden är att göra. 

 Dessa böcker hafva ock därföre blifvit noggrant genomgångna. 

 Beträffande öfriga källskrifter hänvisas till den bifogade littera- 

 turförteckningen. 1 



Ett litet ytterligare bidrag, som förut ej beaktats, är jag 

 i tillfälle att här meddela. Redan för tio år sedan 2 fästes 

 min uppmärksamhet på ett par smärre, från Vadstena kloster 

 härstammande, nu i Upsala universitetsbibliotek bevarade 

 manuskript, hvilka jag ansett vara väl värda att tryckas. 

 Det ena af dem, hvilket i bibliotekskatalogen betecknas som 

 nomina herbarum suetice* och upptager inalles två sidor, här- 

 stammar säkerligen från slutet af 1400-talet oeh finnes inblan- 

 dadt bland hvarjehanda annat i en volyni, som nu är signerad C. 

 218 (fol. 251 — 252). Det faller lätt i ögonen, att å sagda sidor 

 meddelas en latinsk-svensk förteckning på växter (och några få 

 mineralämnen), tjänliga till läkemedel, kryddor eller födoämnen. 

 Den är alltså gjord efter samma plan, som de, älven i en del 

 detaljer liknande, hvilka meddelas i Lb. 6 s. 193 — 194 och E. 

 Fr. Bot. utfl. II s. 129, samt är af följande innehall: 



1 I samband därmed meddelas ock de förkortningar, som vid citat komma 

 att användas. 



2 Se Th. M. Fries, Naturalhistorien i Sverige intill medlet af 1600- 

 talet (Ups. 1894) s. 4—5. 





