Anmärkningar. 



1. Åkerkål. Härmed betecknades antagligen under medeltiden, 

 liksom ännu i sydsvenska (och danska) folkspråket, de som åkerogräs 

 förekommande gulblommiga korsväxterna. Då emellertid Sinapis ar- 

 vensis äfven hade ett eget namn (vild senup: Sm. II: xxui) och Ra- 

 phanus Raphanistrum är mindre allmän, torde kunna antagas, att 

 det företrädesvis var Brassica cauipestris, som afsågs med sagda 

 namn. 



2. Angelica. Att härmed afsågs den odlade formen af denna i 

 forna tider högt skattade växt, lider intet tvifvel. »Den store dygd 

 som angelica haffuer, gior hende i alle lande bekendt saa at huer 

 mand wed aff hende at sige, oc huer wil haffue hende i sin haffue» 

 {Sm. II: Lxxxvi). 



3. Arve. Den växt, som med detta namn betecknades, var (en- 

 ligt Sm. II: lxxx) »aff köld oc vodactig nature, lige som Portulaca», 

 hvadan »til alle hede saar maa mand bruge artfue .... lige som por- 

 tulace oc bladlöse» [= Sedum acre]. Detta passar bra in på Stellaria 

 media, men icke på arter af Cerastium, Arenaria o. s. v. 



4. Auryn. Härmed (liksom med de gamla danska namnen 

 aggerun och tusinde dygder) förstods väl hufvudsakligen Eryihrcea 

 Centaurium, men att detta namn äfven tillades andra arter af samma 

 släkte, framgår af de i SP. p. 493 och t. 63 lämnade uppgifterna 

 om växplatsen och storleken. 



5. Benedicta. Orsaken, hvarför Genm urbanum här erhållit 

 epitetet »then rödha», är måhända den, att roten är »inwendig etwas 

 rotfarb» (Trag. p. xxv). Hvad åter afses med den hvita, är oklart. — 

 Måhända föreligger här en förväxling. Tillandz anser nämligen Ca- 

 ryopliyllata pratensis eller Benedicta rubra (»Gumsepungar») vara 

 Geum rivale, men G. urbanum däremot Caryophyllata lutea vera 

 (»Xeglikerooth»). 



.6. Besk laktuk är hvad i äldre svenska bibelöversättningar 

 (2 Mos. 12: 8) kallades bittersalso, emedan man ansåg den där om- 

 talade växten vara den i forna tider hos oss såsom kryddväxt odlade 

 Lepidium lati folium. Linné ansåg dock öfversättningen vara oriktig 

 och antog, att den i bibeln omtalade -växten var Centaurea Calm- 

 trapa L. 



7. Bi fot är det tyska Beifuss, som enligt J. & W. Grimms 

 Wörterbuch är Artemisia vulgaris L. Äldre tyska botanister gåfvo 



Arkiv für botanik. Band 3. N:0 14. 4 



