G. MALME. OM FÖRGRENADE ÅRSSKOTT HOS TRÄD OCH BUSKAR. O 



samma sätt som klibbalen. Skottgrenarnas nedersta inter- 

 nodinm är dock i allmänhet betydligt kortare än de följande; 

 men det är i alla händelser ytterst lätt att skilja dessa gre- 

 nar från dem, som framgått nr öfvervintrande knoppar, äfven 

 sedan stödjebladet fallit bort. Det första bladet är ett van- 

 ligt mellanblad vändt mot hnfvndaxeln. — Det bör slutligen 

 anmärkas, att förgrenade årsskott icke förekomma så normalt 

 hos Betula som hos Ainas. 



Äfven hos HippophaB rhamnoides L. förekomma förgrenade 

 årsskott mycket ofta. Skottgrenarnas nedersta internodium 

 är mycket längre än de följande, ofta till och med längre än 

 hufvudaxelns internodier. De båda första bladen, som äro 

 vanliga mellanblad, äro sidoställda och motsatta; för öfrigt 

 är bladställningen densamma som på hufvudaxeln. Grenarnas 

 spetsar förhårdna till tornar. Xågon gång utveckla sig gre- 

 nar af andra ordningen, men dessa äro antingen helt och 

 hallet ombildade till tornar eller uppbära blott ett par små 

 assimilerande blad. — Under det att hos de båda nyss an- 

 förda träden i den del af skottet, där grenar uppträda, i 

 regeln en utvecklar sig i hvarje bladveck, stå de hos Hippo- 

 phae på mer eller mindre långa af stånd från hvarandra, skilda 

 af flera internodier. 



Dessa exempel torde vara tillräckliga för att visa, att 

 regeln: träd (eller vedväxter) hafva ogrenade årsskott, redan 

 i den svenska floran lider af åtskilliga undantag af helt an- 

 nan beskaffenhet än de undantag, som vanligen pläga om- 

 nämnas. Xofmalt uppträda förgrenade årsskott äfven hos 

 Larix decidua Mill, och Juniperus communis L. Grenar af ett 

 eller annat slag förekomma dessutom ofta hos T/1 i a european L. 

 coll.) — där förhallandet är mycket inveckladt och behöfver 

 noggrannare undersökas — och Ulmus campestris L., där gre- 

 narnas nedersta internodier äro korta och flera af de första 

 bladen fjällika lagblad; mera tillfälligt hos Acer platans 

 L.. Cortflus av eliana L., Rhamnus frangula L., Salix cap>rea L., 

 8. cinerea L., Ribes grossularia L.. Prunus spinosa L. m. fl. 



I >et var emellertid icke inom den svenska floran, min 

 uppmärksamhet först riktades på nu omnämnda förhållande. 

 Under den resa jag som Regnellsk stipendiat företog i Syd- 

 amerika, hufvudsakligen i Brasilien, under åren 1901 — 1903, 

 ägnade jag i systematiskt syfte min uppmärksamhet åt skott- 

 byggnaden hos vissa växtgrupper; och under detta arbete 



