G. MALME, OM FÖRGRENADE ÅRSSKOTT HOS TRÄD OCH EUSKAR. 11 



åtminstone på äldre exemplar af växten följande år i regeln 

 ger upphof till en blomma, om individet är ett honexemplar, 

 eller en blomställning hos hanväxten. Skottgrenarna upp- 

 bära vanligtvis endast ett par blad; det nedre internodiet är 

 förlängdt; terminalknoppen förhåller sig som på hufvudaxeln. 

 dock ger den oftare upphof till ett skott. 



En särdeles egendomlig form af dichotomi, som i någon 

 mån påminner om den hos rnbiacéerna, påvisade redan AV ar- 

 ming 1 hos Tabemcemontana-arteTiia, (fig. 5). Ofvanf or ett blad- 

 par aborterar hnfvndaxeln fullständigt eller nästan fullstän- 

 digt, och där utgå tvenne grenar, som vid hastigt påseende 



Fig. 5. Tabernremontana leeta Mart.'? (Dusen 17). 

 Del af ett skott (med utpräglad heterofylli). 



tyckas vara interpetiolära. Undersöker man dem närmare, 

 visa de sig dock vara axillära, men deras stödjeblad äro 

 ytterst starkt reducerade. Antalet assimilerande bladpar på 

 hvarje axel är hos T. Iceta Mart, och T. heter opliylla Vahl. 

 två eller tre, hos T. fuel t si o folio A. DC. och T. australis Müll. 

 Arg. ända till sex. Jämte denna egendomliga skottbyggnad 

 uppträder hos dessa växter ofta heterofylli och förlänar dem 

 ett mycket karakteristiskt och lätt igenkännligt utseende. 



Släktet Rauwolfia (t. ex. B. mollis Spenc Moore och B. 

 élliptica Malme) öfverensstämmer, hvad skottbyggnaden och 



1 Videnskabelige Heddelelser fra den naturhistoriske Förening i Kjöben- 

 havn, for Aaret 1869 (1870), p. 106. 



