G. MALME. OM FÖRGRENADE ÅRSSKOTT HOS TRÄD OCH RUSKAR. 17 



Ett steg längre i differentiering inom årsskottet går 

 släktet Phijllcnithus, åtminstone ett stort antal dithörande 

 arter, i det att den vertikala hufvudaxelns blad äro reduce- 

 rade till fjällika lagblad. Hos Phyllanthus acuminatus Vahl. 

 som jag hade tillfälle att iakttaga vid Corumbå i Måtto 

 Grosso, äro de två eller tre nedersta grenarna (dorsiventrala 

 som de följande) enkla, de öfriga uppbära i sin tur grenar af 

 andra ordningen, och till- 

 sammans med sina blad 

 äro de frappant lika bla- 

 den hos vissa mimosacéer 

 och ceesalpiniacéer. Och 

 denna likhet för starkes 

 därigenom, att grenarna 

 äro i det närmaste hori- 

 sontella. En närmare re- 

 dogörelse för dessa gre- 

 nar, som påminna om blad 

 äfven i det afseendet, att 

 de fällas, torde näppeligen 

 vara behöflig, då en så- 

 dan (jämte en af bildning) 

 finnes i ett så bekant ar- 

 bete som Goeeels Organo- 

 graphie. 



Som ett sista exempel 

 på träd med förgrenade 

 årsskott må anföras en 

 anonacé, Xylopia grandi- 

 flora S:t Hil. (fig. 12), 

 som är vidt utbredd 

 Brasilien och genom sin 

 Araucaria-likia&nåe habi- 



Fig. 11. Diosjpyros sericea A. DC. 

 i Del af ett skott (gren af första ordningen 

 med fem blad; gren af andra ordningen med 

 gren af tredje ordningen). 



tus redan på afstånd är så lätt igenkännlig, att det måste 

 förvana, att den icke lockat till en närmare undersökning. 

 I ett vertikalt årsskott, t. ex. i trädets topp, består hufvud- 

 axeln af ganska långa internodier. Bladen äro spiralställd a 

 och ombildade till själfva toppen omslutande, på ryggsidan 

 tätt och fint brunhåriga, snart affallande lågblad. Grenarna 

 af första ordningen äro snedt utåtriktade, liksom hos Cardio- 

 petalum extra-axillära och ensamma och uppbära endast lågblad, 



Arkiv för botanik. Band 3. N:o 15. 2 



