18 



ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 3. NIO 15. 



som äro skiftevisa och skilda af ganska långa internodier. 

 Först grenarna af andra ordningen, hvilka äro axillära och i 

 det närmaste horisontella, uppbära assimilerande blad, och 

 dessa äro skiftevisa; internodierna äro mycket kortare än pa 

 hufvudaxeln och sidoaxlarna af första ordningen. Huruvida 

 grenar af tredje ordningen kunna uppträda under samma ve- 

 getationsperiod, måste jag, hvad denna art beträffar, lämna 

 oafgjordt. 



De nu anförda exemp- 

 len torde vara tillräck- 

 liga för att visa, under 

 hvilken mängd olika for- 

 mer förgrenade årsskott 

 uppträda hos vedväxter- 

 na. De ådagalägga ock- 

 så, att det icke är blott 

 i den mer eller mindre 

 fuktiga skogen sådana 

 förekomma — ehuru de 

 där torde vara vanli- 

 gare — utan äfven i sa- 

 vannerna (»cerrados»). 

 Visserligen uppträda de 

 oftast hos växter med 

 enkla blad, men de äro 

 dock icke uteslutande 

 inskränkta till sådana; 

 jag har antecknat för- 

 grenade årsskott hos 

 Fig. 12. Xylopia grandiflora S:t Hil. tj i- ±± i -r i- ± vr 

 Delar af ett årsskott, a. Hufvudaxel med två Ueltetta lO>/f/tfO(t«ta JN. 

 grenar af första ordningen, den ena med gre- L. BRITTON, SchinuS mol- 

 nar af andra ordningen, b. G-ren af första ord- -, . j rp • • ~M > 



ningen med två grenar af andra ordningen. '^ ^'' lClpnna irlat - 



chandii Engl., Zantho- 

 xylon liiemale Sit Hil. och flera andra, som hafva samman- 

 satta blad. 



Såsom ofvan påpekats, är den här behandlade företeelsen 

 ytterst vanlig. I många fall, t. ex. hos Alibertia, Phyllanthus, 

 Terminalia och Xylopia, ingår förgreningen af årsskottet som 

 en integrerande del i växtens byggnadsplan; i andra fall, t. 

 ex. hos Alnus och hos lauracéerna, är den åtminstone att anse 

 som det normala. Att i densamma se en tillpassning vore i 



