KARL JOHANSSON, MEDELPADS HIERACIA VULGATA. 25 



intermediis et interioribus vulgo ± oblongis — lanceolatia den- 

 tibus majoribus a forma primaria deviat. 



Genom sina tunna, m. e. m. groft tandade, i båda ändar 

 mer trubbiga, men vid midten föga vidgade blad afviker 

 denna form habituellt från hufvudarten. Holkfjällen ha be- 

 nägenhet att bli mer smalspetsade och glandelbeklädnaden 

 är ofta mindre starkt utvecklad än hos den vanliga formen. 

 • Anträffad på några ställen i Attmar (E. Collinder). 



14. H. incrassans Dahlst. 



H. serratifrons Axmqtj. *incrassans Dahlst. Bidr. II p. 89. — Dahlst. 

 Hier. exs. II: 37; Dahlst. Herb. Hier. Scand. IV: 24. 



Förekomst: Täml. allm. i nedre delen af Ljungans dal- 

 gång; måttl. — Dessutom några lokaler i His. 



15. H. pseudoincrassans K. Joh. 



K. Joh. Nya Hier. fr. Medelp. p. o. 



Förekomst : Torp, mellan Fränsta och Torpshammar. 



var. yjoliticeps K. Joh. 1. c. 

 Stöde s:n vid Lillström. 



16. H. junciniforme K. Joh. 



K. Joh. Archieraciumfl. i Dal. silurom- p. 47. — Dahlst. Herb. 

 Hier. Scand. XX: 88. 



Förekomst : Hafverö s:n, sails. (Collinder). — Dessutom 

 i öfre Dir. 



17. H. lepistoides K. Joh. 



H. serratifrons Almqu *lepistoides K. Joh. i Dahlst. Bidr. II p. '.»•_>. 

 — Dahlst. Herb. Hier. Scand. I: 44, III: 52, XI: 30: Xorkl. Hier. exs. 

 V: 79—83. 



Förekomst: flerstädes; spars, eller måttl. — I öfrigt be- 

 kant från Sm., Vrm., Vsm., Gstr., Ang., Xb., Finland (Norrl. 

 m. fl.) och Norge (Adlerz). 



