KARL JOHANSSON, MEDELPADS HIEEACIA VULGATA. 



7!) 



trubbiga till kortspetsade. Långfjäll ljust gulaktigt gröna 

 med breda ännu blekare kanter, hvilka hafva föga tätare 

 stjärnhår än ryggarna; spetstofs gles. Kalatier vacket gula, 

 stora (ända till 50 mm. vida), radierande. Liguler i spetsen 

 glatta. Stift alldeles gult. 



Lätt igenkänd på de kålgröna bladen, stora kalatier och 

 gula stift. Skild från II. sublceticeps Dahlst. genom holkens 

 beklädnad. 



Förekomst: Här och där, merendels sparsamt, 

 området: Dir., Gstr., His., Hjd., Ang.; Norge. 



Utom 



18. H. subpellucidum Xorrl. 



H. vxdgatum Fr. *subpeHucidum Xorrl. Bidr. 

 p. 104. — Xorrl. Hier. exs. n. 127, VIII: 16— 21; 

 Dahlst. Herb. Hier- Scand. IV: 46—49, IX: 68, 

 XIII: 79, XV: 03, XVII: 81. 



Fortkomst: allm., ofta talr. — I öf- 

 rigt: från Vstm., Dir. och His. till Nb. ; 

 Finland. 



19. H. acro Christum Dahlst. 



K. Joh. Nya Hier. fr. Medelp. p. 46. — Dahlst. 

 Herb. Hier. Scand. II: 58. — Fig. 28 (fr. Ång., 

 Själevad s:n). 



Förekomst: sails, och spars. — Dess- 

 utom Ang. och Norge. 



20. H. arrogans n. 



Fig. 29 fr. Julåsen). 



Caulis vulgo 40 — 65 cm. altus sat 

 crassus et rigidus 4 — 7( — 10)-folius obscure 

 virescens v. ± dense purpureo-maculatus, 

 inferne purpureo-brunneus, infra medium 

 pil is albidis longis ± dense pilosus, le- 

 vissime stellatus, ad nodos ± longe bar- 

 batus, supra medium sparsim — rare pilo- 

 sus pilis abortivis ± scaberulus, superne 



c. i. 



r. i. 



Fig- 28. 



