88 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 9. NiO 1. 



åkerrenar med ända till 10 blad) upptill ofta grenig, nedtill 

 m. e. m. starkt rödaktig och glest hårig, i öfrigt glatt och 

 sparsamt stjärnhårig. Blad fasta och styfva, vanligen ej 

 mycket utstående, ofvantill mörkgröna, undertill blekare, för- 

 sedda med ganska gles beklädnad. Basalblad 1 — 2, vid 

 blomningstiden ofta vissnade, ovala till aflångt lansettlika. 

 Stjälkblad upptill hastigt af tagande och öfvergående i brak- 

 téer, som stödja grenarna; de nedre kort eller icke skaffade, 

 glest tandade af små, m. e. m. framåtriktade tänder, spet- 

 siga, mot basen småningom afsmalnande, till formen lansett- 

 lika till nästan jämnbreda; de mellersta alldeles oskaftade, 

 bredast of van den kort vigglika basen och därifrån jämnt 

 afsmalnande till en lång, helbräddad spets, hufvudsakligen 

 nedom midten utrustade med några glesa, vanligen klolikt 

 krökta tänder, skilda af raka eller konvexa mellankanter. 



Korgställning smal, men ofta lång, af långa, tämligen 

 tjocka, nästan upprätta grenar, af hvilka flera kunna utgå 

 från bladvecken. Akladium 1,5 — 5 cm. långt. Korgskaft 

 mörkt till brunaktigt gröna, hufvudsakligen upptill stjärn- 

 håriga eller tunt gråluddiga, i öfrigt besatta med små (och 

 ofta äfven ytterst små), glesa till rikliga glandier samt in- 

 blandade korta enstaka hår. Holkar svartaktiga, medelstora, 

 något smala, klädda af rikliga till täta, svartaktiga, något 

 spensliga, m. e. m. framåtriktade glandier samt inblandade 

 enstaka till glesa, korta, helsvarta och trubbiga eller kort 

 gråspetsade hår. i det närmaste luddfria, blott i ytterfjällens 

 kanter bärande enstaka stjärnhår; spetstofsar ytterst korta 

 och föga märkbara. Holkfiäll m. e. m. triangulära, medel- 

 breda till tämligen breda, alla trubbiga eller de inre lång- 

 fjällen småtrubbiga till kort spetsiga; alla mörkt färgade; 

 äfven långfjällens breda, nakna kanter mörkt till svartaktigt 

 gröna. Kalatier medelstora. Liguler i spetsen glatta. Stift 

 mörkt. 



Utmärkt genom mörka, nästan glatta blad och stjälkar, 

 något rigidum-artad habitus, nästan upprätta grenar, svart- 

 aktiga, nästan luddfria holkar med rikliga, m. e. m. små 

 glandier, af hvilka några äro rudimentära eller ersättas af 

 korta hår, samt trubbiga och triangulära fjäll. 



Förekomst: Sällsynt nära gränsen mot Jämtland, som ut- 

 gör artens egentliga utbredningsområde. 



Ofvanstående gäller med H. Dahlstedts medgifvande så- 

 som originalbeskrifning. 



