KARL JOHANSSON, MEDELPADS HIERACIA VULGATA. 



93 



till eiliptiskt aflånga, trubbiga, 

 de öfriga aflånga till lansettlika, 

 småtrubbiga till kortspetsiga, 

 tämligen groft och ojämnt samt 

 merendels glest tandade af trub- 

 bigt deltaformiga tänder. Nedre 

 stjälkblad vanligen skaftadt, bredt 

 till smalt lansettlikt, ej eller föga 

 spetsigt, de öfriga oskaftade, m. 

 e. m. spetsiga, alla ojämnt tan- 

 dade. Korgställning vanligen yf- 

 vig af långa, utstående grenar, 

 af hvilka några ofta utgå från 

 stjälkens bladveck. Korgskaft nå- 

 got grofva, tunt gråluddiga, klädda 

 af korta, brunsvarta, rikliga till 

 täta glandier och vanligen äfven 

 enstaka hår. Holkar stora, in- 

 emot 15 mm. långa, med mot 

 skaftet hastigt afsmalnande bas, 

 brunsvarta, klädda af täta till 

 hopade, korta och inblandade 

 långa, mürka, i början gulgröna 

 glandier samt vanligen enstaka 

 mörka hår, i de yttre och meller- 

 sta fjällens kanter ganska spar- 

 samt stjärnhåriga, i fjällens spet- 

 sar nästan omärkligt småhåriga. 

 Holkfjäll af triangulär form, me- 

 delbreda; de yttre och mellersta 

 m. e. m. trubbiga, långfjällen ut- 

 dragna i en lång spets, som hos 

 de täckande vanligen är små- 

 trubbig, hos de inre smal och 

 hvass; inre fjäll försedda med 

 breda, ljusgröna till hvitaktiga 

 kanter. Kalatier tämligen stora. 

 Liguler i spetsen glatta. Stift 

 grönpunkteradt. 



Utmärkt genom de stora, 

 brunsvarta holkarna med lånet 



c. 2. 



r. i. 



r. m. 



Fig. 34. 



