KARL JOHANSSON, MEDELPADS HIERACIA VULGATA. 105 



Den andra gruppen omfattar former med mer nfsmal- 

 nande och spetsiga holkfjäll samt såsom hos hufvudformen 

 fåtaliga stjälkblad. Hit hör först 

 och främst följande varietet, hvars 

 latinska diagnos meddelats mig af 

 H. Dahlstedt. 



var. suhlceticolor Dahlst. 



H. longimanum Xorrl. ? ß sublseti- 

 color Dahlst. Hier. exs. IV: Gti. — Fig. 

 41 expl. fr. Jmt. Froson). 



»A forma primaria foliis ba- 

 salibus longius petiolatis acutius 

 et longius dentatis magis acutis, 

 foliis caulinis magis acutis in api- 

 cem longiorem acutum protractis, 

 anthela vulgo magis läxa et di- 

 varicata, involucris longioribus 

 basi baud canescente floccis in 

 marginibus squamarum exterio- 

 rum et intermediarum adspersis 

 glandulis validioribus obtectis, 

 squamis e basi sat lata sensim in 

 apicem longiorem magis angustum 

 protractis sat diversum». 



Denna ganska varierande och 

 svårbegränsade form har i all- 

 mänhet något mörkare, i blågrönt 

 stötande bladfärg, spetsiga och 

 m. e. m. starkt utstående blad- 

 tänder, men igenkännes hufvud- 

 sakligen på de mindre luddiga 

 holkarna och de från bredare bas 

 af smalnande holkfjällen. Den sy- 

 nes hafva sitt egentliga stamhåll 

 i Jämtland och angränsande land- 

 skap samt öfvergår möjligen i f jäll- 

 formen H. longimanum Norrl. 



En annan form är: 



var. perargutum n. var. 

 Folia dentibus patentissimis subulatis sat profunde den- 

 tata; squamae involucri angustse acutissimae v. subulatse; 



