22 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 9. N:0 "2. 



pilosa et stellata. in niarginibus revolutis ± stellata. Anthela sub- 

 simplex v. - composita. paniculata, polycepkala, ramis brevibus 

 ex axillis fol. summ, ortis sa?pe ± indeterniinata, ramis superio- 

 ribus acladium 20 — 25 mm. longum ± superantibus, erect o- 

 patentibus. sparsim stellatis, pedicellis densius stellatis epi- 

 losis v. praesertdm in acladio pilis solitariis (raro sparsis) ob- 

 sitis. sub inv. 1 — 2-squamosis. Involucra gracilia, attfoviridia. 

 sa?pe atro-purpurascentia. 12 — 13 mm. longa. Squamce extimae 

 sublineares, obtusa?, intermedia? elongate triangulares, acuti- 

 uscula? — obtusiuscula?, omnes subsquarrosa?, interiores e basi 

 latiore lineari-lanceolata?. sensim in apicem obtusiusculum, 

 angustum ± attenuate, omnes sa?pe dorso apicemque versus 

 — atro-purpurascentes. intima? ± sordide viridimarginata?, acu- 

 tiores, glandulis parvis v. brevibus parcis et minutis sparsis 

 — den-iusculis vestita?. interdum etiam pilis brevibus solitariis 

 obsita?. efloecosa? v. ad basin squ. ext. parce stellata?, apica? 

 nuda? (v. subnuda?). Calathium parvum. c. 35 mm. latum, 

 obscure luteum. Ligtdce apice glabra?. Stylus livescens, siccus 

 sat obscurus. 



Denna form, som jag i Hier. exs. fasc. Ill, n. 71 utdelat 

 såsom hufvudform af H. cornopus, har ännu ej erhållits från 

 någon annan fyndort än vid Dysjön, där den emellertid rikligt 

 förekommer på några skilda lokaler. I fasc. IV af samma 

 exsiccater har jag under namn af H. coronopus var. utdelat 

 en såsom jag då antog föga skild form. Denna form har jag 

 emellertid sedermera erhållit från flera skilda lokaler och nu 

 senast har K. Johansson anträffat den i Västerbotten. San- 

 nolikt hör en af C. F. Sundberg vid Luleå insamlad form 

 äfven hit. Då emellertid den i fasc. III utdelade formen i 

 flera viktiga karaktärer afviker från den sistnämnda och dess- 

 utom synes hafva ett tämligen inskränkt utbredningsområde, 

 var jag en tid benägen att uppfatta den som en varietet af 

 den i fasc. IV utdelade och såsom sedermera visat sig mera 

 utbredda formen (jfr K. Johanssnn, Anteckn. till Hier, exkurs. 

 i Ångermanland och Västerbotten). 



Vid ytterligare granskning af rikhaltigt material har jag 

 emellertid nu funnit, att formen från Dysjön äger så utmär- 

 kande karaktärer, att den bör uppfattas som egen från H. 

 coronopus , sådan den här och i nyssnämnda arbete af K. Jo- 

 hansson framställes, väl skild, ehuru säkerligen besläktad art. 

 Från den senare är den skild genom flera och smalare stjälk- 



