HUGO DAIILSTKDT, M KDKI.l'A DSK A II I KKACIKK. 13 



tibus acutis, brevibus — sat longis, augustis, subporrectis, 

 saepe falcatis praedita, in apicem sat longum, acutum, integrum 

 protracta, superiora — anguste ovato-lanceolata et summa 

 magis magisque o vata, basin versus sat crebre — crebre, ± ar- 

 gute et breviter, saepe late dentata, in apicem acutum, inte- 

 grum attenuata, sensim decrescentia, intermedia et superiora 

 maxime approximata, passim opposita, summa magis distantia. 

 omnia gramineo- viridia, subtus pallid iora, inferiora supra glabra 

 v. parce pilosa, margine parce ciliata, subtus proesertim in 

 nervo dorsali et apicem versus parce — sparsim pilosa, caetera 

 ubique glabra v. glabrescentia, efloccosa. Anthela vulgo 

 ampla, paniculato-corymbosa, saepe e ramis ± brevibus, ex 

 axil] is fol. summ, interdum usque a tertia parte caulis exeun- 

 tibus elongata et ± indeterminata, ramis inf. ± patentibus. 

 subarcuatis, summis approximates, sparsim stellatis, subdensi- 

 uscule glandulosis et pilosis pedicellisque densiuscule floccosis, 

 sat dense glandulosis et pilis raris — sparsis obsitis, acladium 

 20 — 25 mm. longum parum superantibus. Involucra parva, 

 crassiuscula, c. 9 — 10 mm. longa, atroviridia, basi rotundata. 

 Sqva?nce paucae, extimae lineares, obtusiusculae et intermedia? 

 elongato-triangulares, subobtusae, margine conspicue, caeterum 

 parce stellatae, interiores paucae latae, ± lanceolatae, obtusae, 

 parce stellatae, intimae margine fusco-virescentes, glandulis 

 nigris, densiusculis, parvis et pilis raris — solitariis. paullo 

 longioribus, obscuris obsitae. Calathium parvum, c. 25 — 30 

 mm. latum, pauciflorum, sat obscure luteum. Ligulce lata?, 

 apice glabrae, dentibus apice saepe obscure virescentibus. Stylus 

 obscurus. 



Utmärkt af sin höga tätbladiga stjälk med smala spetsiga 

 blad, af h vilka flere eller färre af de nedre och mellersta äro 

 särdeles karaktäristiska genom sina mot basen sittande 2 — 3 

 par långa och smala ofta något skålformigt böjda och ofta 

 långt åtskilda tänder, hopdragen vippa, som nedåt blir obe- 

 gränsad genom från bladvecken (ofta från nära tredjedelen 

 af stjälken) utgående, nedåt vanligen allt kortare och få- 

 blomstrigare grenar samt små mörka holkar med jämförelsevis 

 få trubbiga fjäll och mörka blommor med i spetsen nästan 

 alltid grönaktiga tänder. Den egentliga korgställningens gre- 

 nar äro täml. starkt närmade till hvarandra och hos fler- 

 blomstriga individ täml. utstående och korgställningen afbryter 

 sålunda på ett i ögonenfallande sätt mot de mycket korta 



