P. G. E. THEORIN, OM TRICHOMER. 



niediära och sammanbindande glandelhår finnas ock hos alpi- 

 num själf, subtriangulare, subramosum, mixopolium, sabau- 

 dnm o. a. 



Det är också de små glandierna af alpin um-typ, hos 

 hvilka de öfversta cellerna i stället för att blifva glandel- 

 celler utväxt till celler, som likna de sammansatta hårens 

 (T. II, f. 3 och 4). Ifrågavarande glandelhår och samman- 

 satta hår sammanbindande trichombildningar, hvarom förut 

 är yttradt, ha således sin rot hos de små glandelhåren af 

 alpinum-typ. 



Ytterst mångskiftande äro de enradcelliga håren i sitt ut- 

 seende, hvilket egentligen blott gäller den öfversta eller de 

 öfre cellerna. Detta finner man lätt vara händelsen, om man 

 blott kastar en flyktig blick på mina afbildningar af sådana 

 hår. Ändå har jag ej afbildat eller antecknat hos afsedda 

 Hieracium-former deras enradcelliga hårs alla olika skepnader, 

 utan jag har inskränkt mig till att medtaga endast dem, 

 som synts mig vara de märkligaste till sitt utseende. Tager 

 jag hänsyn till alla de i något afseende olika skepnader, 

 h varunder jag funnit de enradcelliga håren kunna uppträda 

 hos undersökta Hieracinm-former, kommer jag säkerligen att 

 nödgas beteckna hela antalet af alla deras variationer med 

 ett ganska högt tal. Utsträcktes så undersökningen till flere 

 100-tal af Hieracium-former, skulle nog flere andra distincta 

 hårgestalter kunna hittas, och antalet af inregistrerade, på 

 något sätt olika, enradcelliga hår hos hela släktet skulle 

 blifva än större. Någon utförligare definition, på hvad som 

 jag med enradcelliga hår förstår, än den som sidan 4 anförts, 

 är ej nödigt att gifva, helst som namnet enradcelliga hår på 

 dem redan säger, hvad som med sådana förstås. 



Ifrågavarande hårs nedre del eller fot utgöres af en rad 

 likformiga och i allmänhet tämligen lika långa samt tämligen 

 lika breda celler med oftast medelmåttigt tjocka väggar. 

 Denna fot är ofta af medellängd (0,04 5 — 0,07 mm. lång) och 

 består då af 4 — 6 celler. Ibland är foten längre, såsom den 

 kan vara hos alpinum, prsematurum, peculiare, dovrense o. a., 

 och det händer ej sällan, att stjälken har hår med längre fot 

 än holkfjällen. Hos subtriangulare, subramosum o. a. är 

 foten kort och detta är den vanligen hos hvilken Hieracium- 

 form som helst, om dess enradcelliga hårs toppcell har ut- 

 växt lodrätt eller blifvit, hvad man kan kalla den, en pisk- 



