P. G. E. THEORIN, OM TRIOHOMER. lo 



H. ieyierescens. Liksom hos föregående form äro ock hos 

 denna de enradcelliga håren äkta stjärnhår men ha kortare 

 och ej så tjockväggiga grenar. Dessa hår äro spridda på 

 holkfjällen, finnas ymnigare på stammens öfre del men sitta 

 glesare och glesare nedåt honom. Öfversta stängelbladet har 

 på undre sidan rätt många, det 2:dra tydligt färre och 

 rosettbladen högst få sådana hår. Holkfjällen ha många 

 glandelhår. hvilkas längd närmar sig 0,6 mm. De ganska 

 jämnstora glandierna äro rundade och ha invid det smalaste 

 stället en bredd af 0,03 6 mm. De äro mer än medelstora 

 (= 0,07 6X0,098). Det intill 0,5 mm. långa glandelskaftets 

 nedre 8 /s — 3 /± kunna vara mörkfärgade, då själfva glandel- 

 cellernas annars vanligen gula innehåll rätt mycket stöter i en 

 mörk färg. Stammen närmare korgarne har ock många glan- 

 delhår, som nedåt på honom bli spridda samt mer och mer 

 blandade med sammansatta hår, hvilka ensamma finnas på 

 stammens nedersta del. Bladet har knappt några glandel- 

 hår och rätt få sammansatta hår. Alla de senare bli ingen- 

 städes längre än 1 mm. samt ha få, korta och trubbiga, ut- 

 stående öfre celländar. 



H. stiptotrichum. De enradcelliga håren äro äfven hos 

 denna form verkliga stjärnhår, hvilkas grenar till längd och 

 väggförtjockning utgöra ett medium mellan desamma hos 

 pubescens och tenerescens. Stjärnhåren äro medelmåttigt 

 många på korgarne, många på stammen närmare dessa, färre 

 och färre nedåt på honom samt rätt få på bladet. Glandel- 

 håren, ej mer än 0,3 mm. långa, ha den ganska runda glan- 

 deln af undermålig storlek (= 0,049X0,056) och närmast 

 skaftet med bredd af 0,0 2 6 mm. Detta är blott nederst 

 mörkt och glandelcellernas innehåll är vanligen gult. Korg- 

 arne och stammen närmast dem ha många glandelhår, som 

 bli betydligt färre nedåt på honom och saknas på hans nedre 

 del äfvensom på bladen. De sammansatta håren äro mesta- 

 dels många och på bladet rätt många. Om hårens dimen- 

 sioner på stammen och bladet och deras fria celländar upp- 

 lyser tabellen. Håren på korgarne och stammen närmast 

 dem äro vekare och ha små, trubbiga, fria celländar. 



H. aurantiacum. Stjärnhåren ha korta kägelformiga gre- 

 nar samt äro ej många på korgarne, betydligt flere på stam- 

 men närmast dem och för öfrigt högst fåtaliga. De intill 

 0,6 mm. långa men ofta kortare glandelhåren ha mer 



