14 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 9. NIO 3. 



långdragen glandel (= 0,o5XO,os), som småningom öfvergår 

 i skaftet (= 0,03 6 mm. br. upptill). Både detta och glan- 

 deln äro rnörkfärgade. Glandelhåren förekomma spridda på 

 korgarne och stammen invid dem. Sedan finnas de mycket 

 fåtaliga ett stycke nedåt på stammen, men det mesta af 

 honom liksom bladen sakna dem. Dimensionerna hos stam- 

 mens många sammansatta hår äro omtalade på tabellen. 

 Korgar och blad ha kortare hår. 



H. alpinum. Betraktad med lupp ser stammen ut att 

 vara luddig och alls ej stjärnhårig. De enradcelliga hår, 

 som tämligen vanligt förekomma här, bestå af en slankig, rätt 

 lång fot af normal bredd, på hvilken det vanligast hvilar en 

 ända till 0,5 5 mm. lång, ogrenad, likarmad eller olikarmad, 

 vågrät cell (T. 1, f. 5) eller ock en lika lång, lodrät cell (f. 6). 

 Någon gång kan foten uppbära 2 ogrenade, vågräta celler 

 ofvanpå h varandra, af hvilka den öfre kan vara betydligt 

 längre än den undre (f. 3). Mer sällan är den öfre af dessa 

 (f. 4) eller den ensamma, vågräta cellen något förgrenad 

 t. ex. i ena änden. De vågräta cellerna äro än nästan helt 

 väggfyllda, än rätt mycket väggförtjockade och alltid för- 

 sedda med en något tjock cellvägg, medan de lodräta ha en 

 jämförelsevis tunn sådan. Enstaka, enradcelliga hår med 

 ogrenad eller föga grenig toppcell finnas på holkfjällen och 

 högst få på bladen. Sådana hår med ogrenad eller obetyd- 

 ligt grenig toppcell har jag afbildat i T. II, f. 23 och 24 i 

 »Iakttagelser». De små glandelhår, som jag nedan kallar 

 glandier af alpinum-typ, finnas i stor mängd på holkfjällen. 

 Glandelhårens jämnbreda skaft består alltigenom af 2 få-cel- 

 liga rader och vridet 1 /i hvarf af blott 1. Själfva glandeln 

 är ibland något vidare än skaftet och mer rundad, ibland 

 knappt bredare än skaftet, men dess få celler ha äfven då 

 ett gulaktigt innehåll. Det i f. 32 afbildade glandelhåret 

 var i sin helhet 0,092 mm. långt, hvaraf 0,039 mm. hörde 

 till glandeln, som hade en bredd af 0,036 mm., under det 

 skaftets bredd var 0,02 7 mm. Glandelhåret eller egentligen 

 dess skaft kan vara kortare men ock något längre. Ibland 

 är skaftet mer än dubbelt längre, och då kan skaftets nedre 

 del bestå af mer än 2 mörkfärgade celler i bredd. Sådana 

 glandelhår stå på gränsen mot de stora vanliga. Stammen 

 har rätt många glandelhår, de flesta af öfvergångsnatur. De 

 på bladet befintliga, fåtaligare glandelhåren äro alla små. 



