P. G. E. THEORIN, OM TRICHOMER." 25 



godt om sammansatta hår. Matten på sådana hos bladskaf- 

 ten och stjcälken i deras närhet äro angifna på tabellen. 

 Bladskifvan och stammens mellandel hade kortare. På korg. 

 korgskaft och öfre stjälk voro håren knappt några eller högst 

 få. På stjälken hittade jag några trichomer, som på 1 rad 

 mörkfärgade celler hade en sådan afslutning, som ses på 

 T. II, f. 2 hos peculiare men nu sågs i vinkelrät riktning 

 mot sistnämnda forms. 



H. dovrense /. plicatum Lbg. De fleste af holkfjällens 

 sparsamma, kortskaftade enradcelliga hår funnos på kanten. 

 Flertalet af dessa hår hade mer eller mindre grenig, vågrät 

 slutcell, medan den hos några mest i fjällens topp var lod- 

 rät och då kunde vara försedd med en uppåtvettande gren 

 såsom i T. I, f. 16. En del hårlikt utdragna öfre ändar af 

 fjällens yttre ytceller funnos ock därstädes. Korgskaften 

 och öfre stjälken hade flere enradcelliga hår, som voro för- 

 sedda med lång fot, bestående af celler, som åtminstone ned- 

 till hade mörkt innehåll och vid fotens bas någon enstaka 

 gång kunde Yara 2 jämsides belägna. Dessa hårs slutcell var 

 alltid vågrät och mer eller mindre förgrenad, rätt ofta stjärn- 

 likt. Ej sällan af slutades håret med 2 på h varandra befint- 

 liga celler, af hvilka då den ena kunde vara nästan ogrenad 

 men så ställd i förhållande till den grenigare, att de båda 

 tillsammans, ofvanifrån sedda, bildade en tydlig stjärna (jfr. 

 T. I, f. 13). Nedåt på stjälken voro de enradcelliga håren 

 betydligt färre. Holkfjällen hade ej så många, till god del 

 mörka glandelhår, som ej voro längre än 0,5 mm. och ofta 

 betydligt kortare. Själfva glandeln var rundad (= 0,o:X0,065) 

 och skarpt afsatt mot skaftet (dess bredd i toppen = 0,o.3 mm.) 

 (f. 25). Några glandelhår funnos ock på korgskaften och öfver- 

 sta delen af stjälken. Fjällen hade rätt många nedtill mörka, 

 1 mm. långa sammansatta hår. Öfverallt på stjälken funnos 

 sådana hår, som uppåt och på korgskaften voro färre men 

 nedåt rätt många och 1,5 — 2 mm. långa. Liknande hår upp- 

 träda på bladet, fast i någon mindre mängd. 



H. mixopoliwm. De på holkfjällen i medelmåttig mängd 

 förekommande, enradcelliga håren voro på dessas rygg all- 

 mänt försedda med vågrät toppcell. som ej sällan var st järn- 

 likt förgrenad, medan fjällkantens hår af slutades med än en 

 föga grenig, vågrät cell, än en lodrät och 0,16 mm. lång cell 

 (T. I, f. 9), som båda voro mycket tunnväggiga. Hårlika 



