26 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 1). N:0 3. 



fjällytcelländar funnos ock. På korgskaft och öfre stjälk funnos 

 ej få enradcelliga hår, som på en lång fot alltid uppburo en 

 vågrät cell, som vanligast var förgrenad och ofta stjärnlikt. 

 Nedåt på stjälken blefvo enradcelliga hår allt fåtaligare och 

 på bladet funnos knappt några. Fjällens fåtaliga glandelhår, 

 hos hvilka själfva glandeln var föga skarpt afsatt mot skaf- 

 tet, kunde bli 0,5 mm. långa men ej sällan blott voro 0,2 

 elier mindre, då de påminte om öfvergångsformer till alpinum- 

 glandelhår eller om dessa senare. De på fjällen ej sällsynta 

 sammansatta håren voro kring 0.8 mm. långa. Öfre stjälk 

 hade högst få sådana, men nedåt på stjälken voro de rätt många. 

 Där och på bladet invid honom voro håren 1,5 — 2,5 mm. 

 långa. Bladskifvans fåtaligare hår voro kortare. 



H. trichocaulon. Af holkfjällens spridda eller fåtaligare 

 enradcelliga hår voro några försedda med knappt grenad, 

 vågrät slutcell, medan andra hade en lodrät. Sådana tricho- 

 mer, som af bildats i T. 1, f. 18, förekommo där i ringa 

 mängd. Deras slutcell hade först utbredts vågrätt men sedan 

 på midten lodrätt framväxt till en 0,0 7 8 mm. lång tunga. 

 Fjällens yttre ytceller voro i öfre änden allmänt utdragna 

 till fristående tappar, som ibland voro så långa, att de sågo ut 

 som kortare hår och kunde ha en tvärvägg närmare sin bas. 

 Korgskaften och öfre stjälken hade medelmåttigt många en- 

 radcelliga hår, som nedåt på honom voro allt sparsammare. 

 Dessa hår hade långa skaft, helst som deras öfre del utgjordes 

 af en lodrätt uppväxt del af den vågräta slutcellen. Denna 

 var försedd med 0,3 — 0,4 mm. långa grenar, som ofta voro 

 stjärnlikt ordnade. På bladet funnos enstaka enradcelliga 

 hår, som hade vågrät slutcell med långa och särdeles smala 

 grenar. Där och än mer på stjälken kunde någon gång hår 

 med lodrät slutcell hittas. Holkfjällens rätt fåtaliga glandelhår 

 voro jämförelsevis korta och hade vanligen själfva glandeln 

 föga skarpt afsatt mot skaftet. Sammastädes något spar- 

 samt förekommande, sammansatta hår voro föga långa. I 

 stjälkens öfre del funnos endast enradcelliga hår, men ned- 

 åt på honom voro dessa blandade med flere och flere men 

 ändå blott medelmåttigt många och ej särdeles långa sam- 

 mansatta hår. Sådana funnos spridda på bladet och voro 

 flere samt längre invid stjälken men kortare på den egent- 

 liga skifvan. 



