30 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND J). NIO 3. 



att de äro lika håren hos Chrysanthemum sinense, hvilka 

 jag på T. I, f. 1 och 2 I. c. afbildat. 



A. rupestris L. Bladen hade flere hår än man hade vän- 

 tat. Dessa hår öfverensstämma i hufvudsak med andra A.- 

 arters men utgöras af en enda låg fotcell, på hvilken en 

 lång, vågrät cell är fästad vanligen vid sin midt (f. 9) men 

 ibland närmare ena änden. Sagda slutcell når sällan en längd 

 af 1 mm. utan är oftare kring 0,5 mm. lång. Den skjuter 

 ned mot foten med ett litet stycke och har strax vid sidan 

 härom en bredd af 0,oi — 0,0 2 mm. men slutar tillspetsad i 

 båda ändarne. Ofvanom foten har den väl ett litet cellrum, 

 men är föröfrigt helt väggfylld eller försedd med smal cell- 

 rumsstrimma. Hade håren setat något tätare, kunde bladen 

 godt sagts vara sericea. 



På korgens blomfäste finnas hår (f. 10), som äro alldeles 

 annorlunda beskaffade och äro 1,4 mm. långa eller kortare. 

 De utgöra en tydlig formförändring af de förut beskrifna. 1 

 Blomfästets hår måste i sin helhet stå rakt ut från detsamma 

 mellan de tätt sittande blommorna, som lägga hinder i vägen 

 för toppcellens vågräta riktning. Det trånga utrymmet mel- 

 lan blommorna gör fördenskull, att håren ej kunna utbilda 

 en vågrät toppcell utan nödgas låta densamma blifva lodrät 

 och liv ila på en något längre fot. Denna består af 2 — 3 

 celler, af hvilka den nedre eller de 2 nedre äro låga men den 

 öfversta dubbelt så hög och i öfre änden af rundad. Fotcel- 

 lernas väggar äro rätt tjocka utom den öfre, hvälfda tvär- 

 väggen hos den öfversta. Dessa celler ha ofta ett rödaktigt 

 innehåll och äro tillsammans föga mer än 0,0 3 7 mm. långa. 

 De nedres bredd är mindre och den öfre ehuru bredare än 

 dessa är dock smalare än den lodräta cellens nedre ände. 

 Denna toppcell, som med sin nedre ände sitter på foten och 

 utgör nästan hela hårlängden, är såsom sagts vid vidfästningen 

 något bredare, än foten är där, och utvidgar sig sedan små- 

 ningom samt uppnår vid 1 /s af sin längd, nedifrån räknadt, 

 sin största bredd af kring 0,0 4 mm. Denna bredd bibehålies 

 ett kortare stycke uppåt, hvarefter toppcellen småningom 

 hopdrages till en trubbig spets. Omtalade, lodräta cell är 

 tillplattad, ofta något böjd och vriden. Den är mestadels 

 tjockväggig eller någon gång nästan helt och hållet väggfylld. 



Jfr. Bidrag >, mom. 2, sid. 149 och 150 



