P. G. B. THEORIN, OM TRTCHOMEE. 35 



Erigeron L. inclus. Bellis Tourn. (T. II, f. 32). 



De böjda, täckande håren bos E. canadensis L. samt 

 dess på bladkanten sittande, framåtriktade sträfhetsalstrare, 

 Ii vilka utgöra tydliga formförändringar af de förra, äro be- 

 skrifna i »Bidrag», sid. 154. 



E. acer L. Alla gröna växtdelar äro besatta med längre 

 (1,2 mm.) eller kortare hår af högst 8 celler i rad. Liksom 

 hos canadensis äro här hårets nedre celler korta och breda, 

 men tilltaga i längd och aftaga i bredd mot hårets spets, 

 ehuru de öfre acer-cellerna ej nå samma längd som hos 

 canadensis. Acer-bårcellerna äro något tjockväggiga och de 

 smalare bland dem ha fina cuticular-knottror. 



B. perennis L. Dennes hår likna föregående arts. Men 

 som Bellis-håren på de öfre 3 /± eller 2 /a af stängeln äro till- 

 tryckta, få härvarande hår en annan ställning än acer-håren. 

 Redan hos 3:je cellen, nedifrån räknadt, uppträder en så 

 skarp krök, att hårdelen ofvanom honom bildar en rät vin- 

 kel med den korta hårdel, som befinner sig nedanför samma 

 3: je cell. 



E. neglectus Kerner. Holkfjällens veka hår af 1 — 1,5 

 mm:s längd eller en mindre bestå af högst 15 celler i rad. 

 De nedre bland dessa äro liksom hos E. acer korta men täm- 

 ligen jämnbreda. De öfre hårcellernas dimensioner likna dem 

 hos canadensis-håren. Ett stycke, räknadt från basen, är 

 neglectus-håret vid mellanväggarne något hopdraget, men de 

 medelmåttigt tjocka långväggarne äro mellan dessa inbukt- 

 ningar nästan raka. På båda sidor om mellanväggen finnas 

 ofta i denna del af håret anhopningar inpå väggen af ett 

 slemmigt, ogrynigt ämne, som stundom är mer eller mindre 

 färgadt. Båda dessa omständigheter göra, att nedre håret 

 ser något ledad t ut, h vilket af samma orsaker än mer är 

 händelsen med hela fjällhåren hos E. uniflorus. Xeglectus- 

 bladhår likna samma arts fjällhår men ha nedtill tjockare 

 cellväggar och knappt några inbuktningar vid mellanväg- 

 garne. Bladhårens öfre, smalare celler ha tunnare väggar 

 och äro finknottriga på ytan. Dessa hårs öfre del är slankig. 

 Stjälkens hår, som sakna nästan alla inbuktningar vid mel- 

 lanväggarne och äro tjockväggiga efter nästan hela sin längd 

 likna acer-håren. 



