P. G. E. THEORIST, OM TRICHOMER. '■> i 



P. frigidus Fr. Den smala, af några tunnväggiga celler 

 i rad sammansatta foten har medelmåttig längd och öfvergår 

 utan gräns i den långa spindeltråden. Denne, som äfven är 

 försedd med tunn cellvägg, har i närheten af foten ett stycke 

 samma bredd som foten invid honom eller kring 0,012 mm. 

 Sedan afsmalnar den spindeltrådslika pisksnärten snart och 

 håller sig vid 0,006 — 0,oo3 mm:s bredd. Den spindeltråds- 

 lika pisksnärten är mycket böjd och insnodd med andra. 

 På skenstängeln är hårigheten glesare och spindeltråden jäm- 

 förelsevis kortare men på bladens undre sida, där hårigheten 

 är rikligare, har spindeltråden en tydligt större längd. 



P. tomentosus De. Både stängel och blad äro mycket 

 ludna. Håren, som annars likna föregående arts, sitta myc- 

 ket tätare och ha längre, spindeltrådslik pisksnärt, som är 

 böjd och intrasslad med andra hårs. 



Serratula L. inclus. Saussurea De. (T. II, f. 15—20). 



För den öfverensstämmelses skull, som existerar mellan 

 håren på holkfjällen hos de båda Svenska, till ofvanskrifna 

 släkten hörande arter har jag här sammanfört dessa släkten. 



S. alpina (L.). De ludna inre holkfjällen äro i kanten 

 nästan ulliga. Härvarande hår (f. 15) ha vanligtvis en sär- 

 deles låg fot, i hvilken det egentligen blott ingår en enda 

 med ymnigt innehåll försedd cell, som hvilar på en bredare 

 hudcell. Det på denna fot sittande, egentliga håret utgöres 

 af en enda lång, efter sin största längd jämnbred cell af 

 fotens bredd eller kring 0,oi3 mm., hvilken cell dock kan ha 

 en tvärvägg en bit från fotcellen. Som hela pisksnärten in- 

 till foten och således äfven dess nedre, med tvärväggen af- 

 skilda del saknar synligt innehåll, medan själfva foten har 

 ett ymnigt sådant, är det lätt att finna, att denna afskikla. 

 nedre del af pisksnärten verkligen hör till honom och ej till 

 foten. Den ofta mer än 1 mm. långa pisksnärten har medel- 

 måttigt tjock eller tämligen tunn cellvägg och är ofta så 

 mycket krökt, som f. 15 utvisar. Pisksnärten afslutas i sin 

 öfre ände med en tillspetsning (f. 15 b). De hår, som finnas 

 på holkfjällen innanför deras kant, äro i hufvudsak lika de 

 nämnde, men deras enda fotcell är lägre (f. 16). Deras långa, 

 något bredare pisksnärt är strax invid foten krökt och där- 

 med något tilltryckt men efter sin återstående längd alldeles 



