40 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 9. N:0 3. 



Tragopogon L. (T. II, f. 13 och 14). 



T. crocifolius L. Fruktens förlängning, som öfvergår i 

 det långa sprötet, säges i Neumans Flora, vara taggig. Men 

 på de taggarne sticker sig ingen. Underligt är detta ej hel- 

 ler, då man af f. 13 får se, huru dessa quasi-taggar äro for- 

 made. Bäst är att kalla ifrågavarande utväxter helt enkelt 

 för emergenser. På fruktens förlängning 1 och annorstädes 

 sitta dessa bildningar på låga åsar och således i rader samt 

 finnas äfven på själfva frukten liksom ock på nedre delen 

 af sprötet, fast de på senare ställen äro mindre och färre. 

 I Hartmans Flora, Ed. XI, heter det, att fruktens kanter 

 hos Tragopogon äro sågade, och jag tror att namnet såg- 

 tänder på dessa emergenser bättre anger deras beskaffenhet 

 än benämningen taggar. Det i f. 13 afbildade emergenset 

 liksom andra är i toppen bredt afrundadt och vidgar sig 

 småningom nedåt. Det påminner om en tjock, upptill myc- 

 ket trubbig sågtand, som på ytan är fullsatt med hudblem- 

 mor samt pekar vanligen utåt och snedt uppåt mot sprötet. 

 Emergensets i f. 13 bredd var nära toppen 0,os mm. och 

 nederst tvärsöfver utefter a — a 0,i mm. Dess vänstra kon- 

 tur var från toppen till basen 0,17 mm. lång och dess högra 

 0,i mm. Från växtdelen, som befinner sig nedanför emer- 

 gensets bas (f. 13), uppskjuter i dettas inre till något mer än 

 dess halfva längd eller ett kortare stycke en kompakt, upptill 

 afrundad, nedåt tjockare och något färgad väfnad af smalare, 

 långsträckta celler med raka väggar (se den med prickar 

 begränsade delen af emergenset i f. 13). Från öfre änden af 

 cellraderna i denna väfnad utgår det uppåt eller åt sidorna 

 bredare celler, som kunna vara kortare eller längre, i sin öfre 

 eller yttre ände äro afrundade och bilda emergensets yta. 

 De vidare cellernas afrundade ände skjuter något upp öfver 

 och ligger på basen till närmaste, öfre cell. Ifrågavarande, 

 afrundade ändar till emergensets ytceller sammanhänga ej 

 med närbelägna ytcellers afrundade ändar och peka uppåt- 

 snedt utåt från emergenset, hvilket bäst synes på de celler, 

 som bilda emergensets sidokonturer. De vidare och upptill 

 afrundade cellerna, som ha litet förtjockade väggar, utgöra 



1 En del frukter ha ett betydligt mindre antal emergenser, som där- 

 till äro svagare. 



