P. (i. EJ. THBORINj OM TRICHOMER. 67 



A-ämnet är, att döma etter innehållskropparnes eller d< 

 smådelars körsbärsröda färgning med vanillinsaltsyra, om ej 

 Pbloroglucin så dock ett ämne (Phloroglucinderivat), som har 

 gemensamma reaktioner med Phloroglucin. Schilling säger 1. c. 

 sid. 346, att hans sekret af vanillinsaltsyra färgas körsbärsrödt 

 och således visar Phloroglucin-reaktion. Men strax förut uppger 

 han, att sekretet är det slemmiga, hos flera vattenväxter 

 förekommande ämnet Myriophyllin, som af Raciborskj be- 

 skrifvits i en uppsats. Ueber die Inhaltskörper der Myrio- 

 phyllumtrichome (i Ber. d. D. B. G. 1893 H. 6 pag. 348— 352). 

 Jag för min del skulle kanske knappt tvekat att identifiera A- 

 ämnet med Phloi'oglucin, hade ej innehållskropparne af järnklo- 

 rid färgats bmnaktiga, under det att Dragendorff i die quali- 

 tative und quantitative Analyse von Pflanzen und Pflanzen- 

 t heilen, Gött ingen 1882, sid. 23 uppger, att Phloroglucin af 

 järnklor id färgas violettröd. Det supponerade C-ämnet före- 

 ställer jag mig vara en glycosid, emedan jag vet, att flere 

 glycosider (jfr. Växtmikrokemiska studier, Öfvers. af K. Vet.- 

 Akad:s Förhandl., 1884, sid. 51—85) färgas röda af svafvelsyra 

 och bruna af järnklor id och det i mycket högre grad än C-ämnet. 



B-ämnet är slemmigt. Till de egentliga växtslemmen 

 kan det dock ej höra, då det af klorzinkjod färgas gult och 

 icke blått eller violett. H vilken sort af gummislemmen 

 (inklus. gummi- och pectinarter) det slemmiga B-ämnet hos 

 innehållskropparne kan vara, vågar jag ej afgöra, då vår 

 kunskap om dessa ämnen är så ofullständig, att ej endast 

 uppräknade 3 afdelningar af mången anses böra sammanslås 

 till 1 utan äfven och ännu mer de med olika namn till dessa 

 afdelningar hänförda sorterna äro svåra om ens möjliga att 

 karakterisera. Att emellertid innehållskropparnes slemmiga 

 B-ämne ej kan vara samma sort slem, som det är, h vilket 

 utgör collagen i de Schillingska trichomernas slemalstrande 

 cellers yttre väggar och af honom anses för pectinartadt, 

 framgår, däraf att B-ämnet icke löses af ättiksyra, medan 

 nämnda collagen däraf löses. Men ändå delar B-ämnet med 

 slemmet mellan vindlingarne de egenskaperna att gulfärgas 

 af klorzinkjod och att uppta metylblått. Från det nyss 

 omtalade, slemmiga ämnet myriophyllin visar sig B-ämnet 

 afvika i flere hänseenden. Myriophyllin skall lösas af etyl- 

 alkohol, glycerin och kaliumhydrat-lösning samt äfven af 

 ättiksyra, men intet af dessa reagens upplöser B-ämnet. 



