S. BIRGER, ELODEA CANADENSIS. <J 



KixBR 11, Sernander 12). Sernander påpekar (12 s. 1(57), 

 att några särskilda propagationsskott ej finnas hos Elodea, 

 men lian har gjort samma observation som Raunki^er (11 s. 

 134), att i slutet af vegetationsperioden utbildas kortledade 

 skott med korta, något kupiga blad (se fig. 1). 



Flytförmågan betingas dels af de större och smärre luft- 

 kanalerna i stammen, dels af intercellularerna i bladen mellan 

 epidermis och assimilationsväf nåden (12 s. 167). 



Elodea är sålunda väl rustad för att spridas med vattnet 

 och af vågslag eller ström föras långa vägar. Sernander 

 lämnar i sin monografi öfver svenska växtvärldens spridnings- 

 biologi flera intressanta exempel på dess förekomst i driften och 

 påpekar (s. 167), att växten mycket väl tål inf rysning, och att 

 transporten med is, liksom vårdriften i sin helhet har stor bety- 

 delse för dess spridningshistoria. 



Vid Hvalön i Hjälmaren har man iakttagit, huru den i en 

 del vikar mycket ymniga Elodea frusit inne i isen och under 

 islossningen bortförts, så att på detta sätt hela vikar under våren 

 rensats från växten (Birger 1 s. 18). 



Att äfven fåglarna kunna äga betydelse för dess spridning 

 framgår däraf, att förf. funnit den som beståndsdel i ett bo af 

 fisktärna (Sterna hirudo) å de genom 1882 — 1886 års sänkning 

 af Hjälmaren nybildade öarna (1 s. 23). 



Elodea förekommer i vårt land oftast i rena samhällen 

 utan inblandning af andra arter. Den ursprungliga vatten- 

 växtvegetationen, den må nu utgöras af på bottnen lefvande 

 växter, såsom Asce/es och Litorella, af arter med det assimilerande 

 systemet i själf va vattnet såsom en stor del af Potamogeton&rterna . 

 eller af arter med flytblad såsom Nymphcea och Nuphar, alla 

 undanträngas de af Elodea, hvars täta gröna massor snart ut- 

 fylla vattnet. 



I bref omtalar P. A. Larsson följande om Elodeas före- 

 komst 1905 i sjön Vänern vid Knöttkärr i Åmåls socken: 

 >> Växten var fullkomligt mattbildande vid stranden och åtmin- 

 stone 10 meter utåt; beståndets bredd tror jag icke var så stor. 

 I det grunda vattnet på ömse sidor förekommo spridt Scirjms 

 palustris /. major, Sagittaria, Alisma plantago ß stenophylluw. 

 Sparganium simplex, Polygonum amphibium a aquatic um, J un- 

 cus supinus f. fluitans, Batrachium peltatum* suecicum samt 

 enstaka utposter af Phragmites från de täta bestånden längre 



