S. BIRGER, ELODEA CANADENSIS. 



13 



I den intressanta redogörelse för artens första uppträdande 

 och vidare spridning i Norge, som Holmboe 1900 lämnade, 

 (9 s. 188) påpekar han, att växten är en typisk ballast växt och 

 »aldrig har jeg seet den i äger eller eng eller overhovedet paa 

 steder med tet grsesbund». Så godt som alla iakttagelser från 

 vårt land lära detsamma, och endast undantagsvis har arten 

 anträffats i gräsmatta (vid Djursholm) eller i åker (vid Tuna 

 nära Lund). Fordrar växten sålunda ett godt utrymme vis å 

 vis andra arter, så växer den själf på skyddade, näringsrika 

 platser ofta i så täta kolonier, att hela växten blir nästan gren- 

 lös med endast några få korgar i toppen. De växtplatser, där 

 man oftast träffar den äro gårdar, tomter, vägar, ibland 

 växande t. o. m. mellan hjulspåren, ruderatplatser vid städer, 

 byar och hamnar, samt, där den kanske mest trifs, på de grusade 

 områdena vid våra järnvägsstationer och på gatorna, där den 

 ej är vidare känslig för nedtrampning. 



Flerstädes har Matricaria discoidea på vägar, stigar, gator 

 etc. lyckats att så godt som alldeles tränga bort den gamla 

 ogräsfloran, äfven där denna bestod af så konkurrenskraftiga 

 arter som t. ex. Plantago major. Polygonum avicnlare. och Poa 

 annua. 



En ståndortsanteckning från Pajala i Norrbotten, ett af 

 de ställen, hvarifrån arten är först känd i vårt land visar i hvil- 

 ket sällskap den lefver, då den ej alldeles lyckats att eröfra 

 marken för egen del. 



Gårdsplan i Pajala d. 16 aug. 1902. 

 Gräs. Rikl. Poa pratensis. P. annua. 



Spars. Triticum repens, Festuca rubra. 

 Enst. Air a ccespitosa. 



