26 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 9. NIO 7. 



östanå (äfven ymn. 1900—1902 enl. Arne Fries) och Gunn- 

 boda. Blidö: flerst.; Svartlöga (1903). Länna: Bergshamra 

 by rikl. (1902). Frötuna: Knutby och Storsten. 1909 iakt- 

 togs arten vid gårdarna på Ö. Lagnö (C. A. W. Ringensson). 



Uppland. Redan 1840 torde arten ha funnits i bota- 

 niska trädgården i Upsala (jfr vidare s. 11) och Fries om- 

 talar den 1848 som funnen som ogräs på en gård i staden. 



I Hartmans flora 6:te uppl. (1854) upptages arten från 

 Upsala, på gator och gårdar i Fjärdingen samt i botaniska 

 trädgården. I 9:de uppl. (1864) finnes samma uppgift jämte 

 vid Simtuna prästgård. Sista eller ll:te upplagan (1879) 

 innehåller för hela Sverige endast dessa tvenne lokaler. I K. Fr. 

 Thedenius: Flora öf ver Uppland och Södermanland. Stockholm 

 1871 lämnas s. 391 följande uppgift: »På gator, gårdar, väg- 

 kanter och odlade ställen i Upsala och därifrån spridd efter 

 vägarna västerut ända till Simtuna i Fjerdhundra. Den 

 har kommit ut från botaniska trädgården, men synes ämna 

 bosätta sig i landet.» Enligt olika uppgifter har arten på olika 

 lokaler i Upsala antecknats nästan alla år mellan 1850 (T. M. 

 Fries i Uh.) och 1909. Från Simtuna prästgård (jfr of van) 

 omtalas den redan i B. N. 1858 s. 134. Adjunkten T. Krok 

 har meddelat, att nu aflidne kollegan E. Th. Sundelin lämnat 

 honom en uppgift om att arten blifvit utsådd vid Simtuna 

 prästgård. I Uh. finnas ex, härifrån insamlade 1856 (J. A. 

 Schagerström). 



Rektor S. Almquist omtalar, att arten omkring 1860 växte 

 vid Annerstedtska gården (= gårdar i Fjärdingen, jfr ofvan) 

 och i stora grusgroparna, samt att 1864 ett enda ex., tydligen 

 ditfördt med sand, uppträdde vid Tibble, 2 mil väster om Up- 

 sala; under de närmaste åren förökade sig dock växten vid 

 Tibble, och fastän den utdog på den första lokalen efter 3 — 4 

 år, var den snart allmän längs stigar och vägar i trakten. 

 Lénström säger om Matricaria discoid ea: »Sprider sig från 

 Upsala västerut genom provinsen, och sedan norra stambanan 

 mellan Upsala och Sala blef färdig, sprider den sig utefter 

 densamma och är observerad vid flera järnvägsstationer så- 

 som Wittinge; Heby (Väster Löfsta s:n) och Sala, V. Löfsta 

 s:n: Ytter Säfne; Torstuna s:n: Nydala (B. N. 1888 s. 242). 

 Vid Heby fanns arten redan 1885 (E. Vretlind). Örsunda 

 (1904 J. Karlsson enl. H. Witte). Norrtälje (1900 J. Berggren; 

 1901 Arne Fries; 1904 N. Modin enl. H. Witte). Fundbo 



