BEINTZE, VAXTGEOGR. ÜNDERSOKN. AF NORRBOTTENS LAN. 5 



sails.: 



Salix glauca, 8. nigricans. 

 Ymniga: 



Myrtillus nigra, Vaccin i urn rids iiln>t^ Etn p*-lrnm nigrum. 

 -\ — rikl. inbl.: 



Myrtillus ul ig i nosa. 

 spars. : 



Calluna vulgaris (lokalt), Melampyrum pratense, Lycopo- 

 dium complanatum. 

 sails. : 



E pi/obi inn angustifolium, Pyrola secunda. Aim flexuosa, 

 Lycopodium an noli num. 



I stort sedt voro mossorna, Hylocomia och spridda Dicra- 

 numtufvor, något talrikare än laf varna, Cladonia rangijerina 

 och alpestris jämte spars. Nephroma arcticum. 



På smärre fläckar kunde gran uppträda ganska rikligt 

 inblandad i tallbeståndet, då vanligen äfven Ledum tilltog i 

 ymnighet med smärre Sphagnumtnfvor i bottenskiktets Hy- 

 locomia. 



Summa 21 arter. 



Den ofvan beskrifna mossiga tallskogens utvecklingsgång 

 torde vara följande : tallhed med Betula verrucosa och Salix 

 depressa å bränna — mossig tallskog med Betula odorata och 

 Juniperus communis — försumpad barrblandskog med Ledum 

 palustre och Sphagna. 



IV. Tallskog ä bränna på toppen af Abojen. 1 Svagt 

 kuperad terräng; botten grusig morän; mylla 0,2 — 0,5 dm.; 

 lagom fuktigt. Massor af brända, kullfallna tall- och gran- 

 stammar öfverallt; »torrakar», mest af tall; spridda lef vande 

 tallar. Tallens föryngring synnerligen god; enstaka gran- 

 plantor. Uppväxande björk (endast Betula verrucosa) och 

 asp samt mer spars, rönn, Ledum och Salix caprcea. Salix 

 depressa fanns enstaka men jämnt spridd i bestandet. Äfven 

 ett par individ af Juniperus rom)» un is anträffades. 

 Dom. : 



Myrtillus nigra. 

 + — rikl. inbi. : 



Vaccinium vitis idcea, A i ra flexuosa. 



1 Enligt uppgift af befolkningen brann skogen år 1891. 



