20 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 9. N:0 8. 



Genom uppdämning och videsnårens uthuggning vinnas 

 starrängar, »bäckängar». Exempel på en dylik starräng (vid 

 Kesabäcken) lämnar följande anteckn. 

 Dom. : 



Carex Goodenoughi v. juncella. 

 -I — rikl. inbi.: 



Spircea Ulmaria, Calamagrostis phragmitoides. 

 spars. : 



Baldingera arundinacea. 



Af underordnade element anträffades å starrtufvorna: 

 Midgedium sibiricum, Galium uliginosum, Valeriana officinalis 

 v. sambucifolia, Veronica longifolia, Viola epipsila, Rubus 

 arcticus. 



Lunddälder. Lunddälderna uppträda vanligen kring nedre, 

 jämna loppet af mindre bäckar, där öfversvämning och is- 

 gång verka mindre förödande än efter de större vattendragen. 

 Någon skarp gräns mellan strandsnår och lunddälder existerar 

 naturligtvis ej. I allmänhet karaktäriseras dock lunddälderna 

 genom sin ofta betydande halt af sydligare växtarter och sin 

 rikedom på ormbunkar. Dessa senare trifvas i synnerhet på 

 ruttnande trädstammar och växtaffall. 



Om granens förmåga att intränga i lunddäldernas vege- 

 tationer råda ganska af vikande meningar. Hult (19) anser, 

 att lunddälderna icke hotas af någon inkräktning, »så länge 

 deras ståndort förblir oförändrad». Henning (18) tyckes 

 luta åt samma åtsikt, men undviker att mer bestämdt uttala 

 sig. Skärman (32) och Ringius (28) omnämna däremot fall, 

 då alen faktiskt får vika för gran och understundom äfven 

 för tall. 



Samtliga i Råne socken undersökta lunddälder tillhöra 

 samma typ: uppträda å jämn eller svagt sluttande mark 

 kring mindre bäckar och ha dessas regelbundna öfversväm- 

 ningar att tacka för sin uppkomst. Anteckn. I och II visa 

 lunddälder, som uppkommit å lokaler, hvilka tidigare inne- 

 hafts af gran. Granen har här gått under genom skogseld 

 eller uppdämning, men förhållandena tyda på, att granen så 

 småningom återtager sitt förlorade område. Granens in- 

 trängande torde dock i flertalet fall försiggå mycket lång- 

 samt och fortskrida från periferin inemot bäckkanten. Äldre 

 lunddälder äro sålunda i regel inskränkta till ett skäligen 

 smalt, stundom afbrutet band närmast bäckfåran. Glesnar 



