HEINTZE, VÄXTGEOGR. UNDERSÖKN. AF NORRBOTTENS LÄN. 43 



Denna beskrifning afser emellertid tydligen ej hufvud- 

 formen utan *fulvus, som ej omnämnes af Grevillius. Detta 

 framgår dels af växplatsens beskaffenhet dels af följväx- 

 terna. Antagligen är det denna uppgift af Grevillius, som 

 hindrat Collinder från att anse A. geniculatus som »ett rent 

 kulturelement». 



I detta sammanhang kan det vara af intresse nämna, 

 att Häyrén (20) i ett nyligen utkommet arbete räknar A. 

 *fulvus bland utmärkande arter för tillandningar, som nyss 

 höjt sig öfver vattnet, äfvensom för strandveg. af skilda 

 slag. Dess vanligaste följväxter i Björneborgstrakten och 

 Kurno älfs utlopp äro Agrostis stolonijera, Ranuncuhis v. res- 

 tans, Polygonum foliosum och Hydropiper, Callitriche verna f, 

 minima, Scirpus acicularis, Nasturtium palustre, Subularia, 

 J uncus filiformis och bufonius m. fl. I samma trakter visar 

 sig A. geniculatus spars, å »fuktiga till våta ställen, dock ej 

 stränder, äfvensom i diken». 



Finland. 



Hj. Hjelt uppgifver i sin »Conspectus floras fennica?», 

 att A. *fulvus är allmän eller tämligen allmän i större delen 

 af Finland och finska Lappmarkerna, men att den aftager i 

 frekvens mot nordost. A. geniculatus synes däremot vara 

 talrik endast i södra Finland ; norrut blir den snart spar- 

 sammare (med undantag af kustlandet efter Bottniska viken); 

 i nordvästra delen af landet är den dock med säkerhet funnen 

 upp till 66°40' n. br., d. v. s. i närheten af polcirkeln. 



Att döma af de sparsamma uppgifterna i litteraturen 

 tyckas A. geniculatus och A. *fulvus inom nordligaste delarna 

 af Finland äga ungefär samma förekomstsätt som i motsva- 

 rande delar af Sverige och Norge. 



Island. 



Äfven från Island föreligga en del undersökningar, ut- 

 förda af Helgi Jonson) (22 a och b), h vilka belysa frågan om 

 de båda Alopecurusjormernas beroende af kulturen. Af nämnde 

 forskares framställning af de båda formernas utbredning och 

 förekomstsätt i Sydisland tyckes nämligen framgå, att A. 

 *fulvus är fullt spontan, hufvudarten däremot införd med 



