BRENNER, ANTECKN. FR. SVENSKA JENISE.T-EXPEDITIONEN. 95 



Urskogsterritorium. Här hafva vi en jämn och svagt mot 

 norr sluttande skogbevuxen terräng, genom hvilken Jenisej 

 utan några hinder i hulvudsakligen oförändrad riktning fort- 

 sätter sin väg mot norden. Såsom det tidigare, vid skild- 

 ringen af vår resa framhållits, företer detta område äfven i 

 andra hänseenden väsentliga olikheter i jämförelse med om- 

 rådet söder om Mellersta Tunguska och bör därför som ett 

 eget territorium därifrån af skiljas. För ötrigt är såväl för 

 det ena som det andra af dessa territorier namnet Urskogs- 

 territorium olämpligt. Med namnet Taigha eller Urskogen 

 förstås nämligen här icke någon särskild del af det till Jenisej 

 gränsande området, utan hela det af urskog betäckta området, 

 hufvudsakligen öster om Jenisej ända upp till tundran, till 

 åtskillnad från det på 20 versts afstånd väster om Jenisej 

 ända till Ob- och Tas-vikarna sig sträckande skoglösa moras- 

 området, som här kallas Tundra. Lämpligare synes det vara, 

 att i motsats till de skoglösa områdena i söder och norr, d. v. s. 

 steppen och tundran, benämna dessa två territorier det Bergiga 

 och det Jämna skogsterritoriet, med bibehållande af de latinska 

 benämningarna mo?itosum och silvosum. Såsom den nord- 

 ligaste orten i detta det Jämna skogsterritoriet måste den 

 nordligaste fyndorten för Pinus silvestris, Betula humilis, Co- 

 toneaster vulgaris, Sambucus racemosa med. flera sydliga växter 

 vid Nedra Tunguskas nedra lopp anses, i närheten af den 

 nordligaste orten för odling af rotfrukter, Salivanova, samt 

 sydligaste fyndorten för ett antal arktiska växter. 



Uti det enligt Sahlberg så kallade arktiska eller enligt 

 Scheutz subarktiska territoriet framstå tydligen två hvar- 

 andra mycket olika områden, nämligen ett inom den samman- 

 hängande skogsregionen beläget öfvergångsområde eller terri- 

 torium subsilvosum, med af skogen omslutna, här och där 

 spridda mindre tundra-partier, och det utanför densamma 

 belägna öfvervägande tundra- eller subarktiska territoriet 

 från Chantajka norrut, med af tundran omslutna eller isolerade 

 mindre skogs-partier. Utom andra floristiska olikheter fram- 

 står närvaron i det förra, frånvaron däremot i det senare af 

 de två trädslagen Pinus cembra och Betula verrucosa, de 

 nordligaste näst de ända in i det arktiska territoriet inträngande 

 Larix sibirica, Picea obovata, Sorbus aucuparia och Betula glu- 

 tinosa var. tortuosa, förutom det stora antalet anmärknings- 

 värda arktiska växter som i Chantajka tillkomma. Den 



