2 ARKIV FÖR BOTANIK. BD 9. N:0 10. 



Det område, hvars Taraxacum-Üora här behandlas, om- 

 fattar de östsvenska landskapen Uppland, Södermanland, Öster- 

 götland, Småland, Gottland samt Blekinge. Från Öland, har 

 jag ännu inga vare sig samlingar eller uppgifter. Områdets 

 redan kända arter utgöra nu 53, hvartill komma 3 under 

 året upptäckta karaktäristiska former, som af bristande till- 

 gång på mogna frukter likväl ännu ej kunna fullständigt be- 

 skrifvas och därföre ej här medtagits. 



Af dessa äro 25 för vetenskapen nya, nämligen: T. ex- 

 pallidum, pannulatum, araneosum, croceiflorum, piceatum, laci- 

 niosum, expallidi forme, pallescens, lucidum, involucratum, acro- 

 glossum, prceradians, copidophyllum, scotinum, galbanum, recur- 

 vum, capnocarpum, pachylobum, cequilobum, polyodon, cauda- 

 Udum, biforme, obliquilobum, stenoschistum samt mimulijorme. 



Af dessa arter förekomma T. expallidum och caudatulum 

 äfven på finska fastlandet, T. laciniosum och biforme äfven 

 på Åland, T. caudatulum och laciniosum därjämte i Norge, 

 T. obliquilobum äfven i Norge samt T. pallescens äfven i Dan- 

 mark. De öfriga 18 äro hittills endast kända från Sverige. 



Af de redan förut beskrifna och kända 28 arterna före- 

 komma i Sverige och Finland följande: T. alatum, Iceticolor, 

 fasciatum, dilatatum, Kjellmani, crebridens, mucronatum, mi- 

 mulum, angusiisquameum, pectinati forme, reflexilobum, retro- 

 flexum, semiglobosum, penicilliforme och pallidulum. 



Utbredda i Sverige, Finland, Danmark och Norge äro: 

 T. tenebricans, litorale och duplidens. 



Gemensamma för Sverige, Finland och Norge äro: T. 

 longisquameum, hcematopus, Dahlstedtii, maculigerum och prm- 

 stans. 



Gemensam för Sverige och Danmark är en art: T. Ge- 

 lerti och endast i Sverige förekomma; T. interruptum och 

 patens. 



Häraf framgår att området har ett särdeles i ögonen 

 fallande stort antal arter gemensamt med Finland (och Åland), 

 i det ej mindre än 30 tillhöra båda områdena. Ännu är dock 

 för tidigt att häraf draga några allmänna slutsatser. Många 

 ha visserligen ett mycket naturligt och spontant utbrednings- 

 område, andra däremot, som hittills blott äro anträffade på 

 enstaka punkter inom det ena eller andra området, före- 

 komma under sådana förhållanden, att all sannolikhet talar 



. 



