16 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 9. NIO 10. 



Ligulce marginales latiusculae planae, extus stria obscure 

 violacea ± intense coloratse. 



Stylus virescens. 



Anlherce polline replete. 



Achenium fusco-oHvaceum, 3 mm. longum 1 mm. latum, 

 superne breve spinulosum, inferne ± tuberculatum, Pyra- 

 mide 0,5 mm. longo, rostro c. 10 mm. longo. 



Utbredning: Sverige: Uppl., Solna s:n, Solnaskogen (H. Dt.). Lidingö 

 s:n, Islinge (E. Ekman). — Stockh., Stallmästaregården, Bellevue, Djur- 

 gårdsfreskati, Haga, Bergielunds bot. trädg. (H. Dt.), Värtan (E. Ekman). 

 Hästgardeskasern (E- Ekman), Långholmen (E. Ekman), Danviks krokar 

 (H. Dt.). — Srm.. Brännkyrka s:n, Fridhem och Jakobsberg (H. Dt). 



Norge: Hardanger, Granvin (S. K. Selland). 



Finland: Sav austr. Villmanstrand (Hans Buch). 



T. expallidum uppträder i tvänne mera utpräglade ytter- 

 lighetsformer, hvarför arten är svår att karaktärisera. Dessa 

 former, som emellertid utan gräns öfvergå i hvarandra, äro 

 endast att uppfatta såsom ståndortsmodifikationer. Den ena 

 och allmännaste, som är bäst utpräglad på all slags öppen 

 mark (men ej på ruderatmark) och blir vackrast på öppen 

 frisk gräsmark, utmärker sig genom smalare alltigenom mera 

 likformiga blad med från hvarandra mer eller mindre aflägs- 

 nade flikar och spjutlik vanligen hel bräddad ändflik med 

 ofvan midten ofta utvidgad och därpå hastigt tillspetsad 

 ändlob. Flikarna hafva mer eller mindre hög, hos de öfver- 

 sta ofta mycket starkt hvälfd rygg, som mer eller mindre 

 hastigt eller plötsligt öfvergår i en smalare, ofta uppåtkrökt, 

 omkring sin midt ofta utvidgad spets, som på de nedre fli- 

 karna är längre och mera smalspetsad, på de öfre kortare 

 tillspetsad eller t. o. m. något trubbad. De nedre flikarna 

 äro på sin öfverkant försedda med flera olika stora och små 

 skarpa tänder, som uppstiga på de vanligen väl afskiljda in- 

 terlobierna, de öfre däremot äga på sin rygg 1( — 2) med lob- 

 spetsen oftast parallela tänder eller smålober, som hos de 

 öfversta flikarna, som ofta dock äro alldeles helbräddade på 

 ena, ej sällan på båda sidorna, kunna bli korta och breda 

 samt afrundade. Från denna modifikation finnas på inter- 

 mediära lokaler alla öfvergångar till den andra ytterlighets- 

 formen, som uppträder på mera beskuggade lokaler, odlad 

 mark, ruderatmark m. m. Hos denna likna de yttersta bla- 

 den föregående modifikations, eller äro flikarna kortare mera 



