HUGO DAHLSTEDT, ÖSTSVENSKA TARAXACA. 19 



Achenium olivaceo-stramineum, superne crebre et acute 

 spinulosum, inferne ± tuberculatum — sublseve, 3,25 — 3,5 mm. 

 longum, 1—1,2 mm. latum, pyramide c. 0,5 mm. longo, pappo 

 12 — 13 mm. longo. 



Utbredning: Sverige: Med., Sundsvall, Tivoli (C. A. Nordlander). — 

 Uppl., Tomteboda (H. Dt.). — Ög., Vreta s:n, Berg och Vreta kloster, allm. 

 (H. Dt..), Linköping, flerstädes allm. (H. Dt.), S:t Lars s:n, Ekkällan, Valla, 

 allm. (H. Dt.). — Sm., Oskarshamn (O. Köhler), Dödershult (O. Köhler). — 

 Bl., Karlskrona (H. G. Lübeck), Vämö på hafsstranden (F. Svanlund). — 

 Boh., Uddevalla (P. A. Larsson). 



T. expallidi forme utmärker sig genom sina bleka, något 

 i blågrönt skiftande blad och bleka bladnerver samt bleka, 

 sällan vid själfva basen svagt röda bladskaft, medelstora plana 

 radierande korgar med smala och platta ligulse, undertill mörkt 

 gråvioletta kantligulse och mindre holkar med smalare, ej så 

 starkt tillbakaböjda (oftast snedt nedåtriktade) yttre holkfjäll 

 samt större frukter än hos den närbesläktade T. laciniosum. 

 De yttre bladen äga vanligen genom jämnbreda och tandade 

 interlobier åtskilda flikar, som äro deltoidiska eller i synner- 

 het de öfre mot spetsen något klolikt böjda, de nedre på 

 ryggen skarpt och rikligt tandade, de öfre med 1—2 tänder 

 eller små flikar eller alldeles helbräddade. Ändfliken är hos 

 dessa pillik med smalare, något utdragen spets eller kortare 

 nästan triangulär och sidoloberna kortspetsade eller liksom 

 några af de närmaste flikarna svagt trubbade. Hos unga 

 exemplar äro nästan alla bladens ändf likar breda och trub- 

 bade till nästan afrundade. De inre bladen hafva mer eller 

 mindre lancettlik till aflång form med tättsittande vid sin 

 bas breda, spetsiga och utstående eller med klolik spets för- 

 sedda sidoflikar, som på den ofta starkt kullriga ryggen äro 

 skarpt, långt och ofta tätt tandade. Ändfliken varierar från 

 pillikt eller spjutlikt triangulär med rakare eller med insvängda 

 sidor och något aftrubbad bredare eller smalare midtlob till 

 pillikt hjärtlik och då vanligen nedtill mer eller mindre tan- 

 dad. Är såsom förut nämnts nära besläktad med T. lacini- 

 osum, men äfven till en annan af denna grupps former visar 

 den otvetydig släktskap, nämligen till T. expallidum, med hvil- 

 kens smalbladiga former den företer rätt stor likhet, men är 

 lätt skild genom sina mera i blågrönt skiftande tunnare blad 

 svagare röda eller ofärgade bladskaft och ljusa holkar med 

 smalare och nedböjda fjäll. 



