HUGO DAHLSTEDT, ÖSTSVENSKA TARAXACA. 21 



Achenium fusco-stramineum, superne breve et argute spi- 

 nulosum, inferne laeve v. leviter tuberculatum, 1 mm. latum, 

 3 mm. longum, pyramide 0,5 mm. longo, rostro 12 — 13,5 

 mm. longo. 



Utbredning: Sverige: ög., Linköping flerstädes (H. Dt.), S:t Lars 

 s:n, Valla (H. Dt.), Vreta s:n, Berg och Vreta kloster (H. Dt.J. — Vg.. 

 Sandhems s:n, Gisseberg (O. Nordstedt). — Dal., Åmål vid örnäs (P. A. 

 Larsson), Gunnarsnäs s:n, Backe (P. A. Larsson). — Vrm., Kristinehamn 

 (C. F. Sundberg). 



Norge: Hardanger, Granvin (S. K. Selland). 



Finland: Åland, Mariehamn (A. Palmgren). 



Denna vackra art igenkännes på sina bleka bladskaft 

 och ljust gröna blad med tämligen långa, än nedåtriktade 

 bredbasiga deltoidiska och spetsiga, än mera utåtriktade lober 

 med hög hvälfd öfre kant, som hastigt öfvergår i en smalare, 

 mot den ofta uppåtböjda spetsen mer eller mindre utvidgad 

 flik, skarp och ojämn ofta lång tandning på lobernas öfre 

 basaldel, isynnerhet på de nedersta lobparen, och riklig tand- 

 ning (hos smalbladiga och smalflikade exemplar) på interlo- 

 biet samt mer eller mindre utdragen, något aftrubbad pillik 

 till äggrundt pillik, oregelbundet och tätt tandad, ofta veckad 

 ändflik. Ändflikens sidolober och flera eller färre af de när- 

 maste loberna få ofta, isynnerhet på inre blad, mycket af- 

 rundade och förkortade spetsar, en karaktär, som denna art 

 har gemensam med närmaste släktingar, isynnerhet T. ex- 

 pallidum och T. pallescens. I lobernas nedre vinkel blir blad- 

 kanten uppåtböjd och mörkfärgad. Denna färg sträcker sig 

 stundom ett stycke ned på närmaste lobpar och hos smal- 

 flikade exemplar går färgen, ehuru svag, ofta rätt öfver in- 

 terlobiet. Häri påminner den om den på dylikt sätt ännu 

 starkare färgade T. expallidum. För öfrigt utmärker sig T. 

 laciniosum genom de oregelbundet (utstående till) bakåtböjda 

 yttre holkfjällen samt de stora vackert gula, mycket radie- 

 rande korgarna med sina smala och mer eller mindre ränn- 

 formigt inrullade ligulae och med mycket mörkt brunviolett 

 band på kantblommornas utsida. Är tydligen nära besläktad 

 såväl med T. expallidiforme som med T. expallidum. 



Från den förra är den skild bland annat genom större 

 korgar med bredare ytterfjäll samt smalare, mera i gulgrönt 

 (ej i blågrönt) skiftande blad med utdragen och ojämnt tan- 

 dad och veckad ändflik, från den senare genom rikligare och 



