28 ARKIV FÖR BOTANIK. BD 9. N:0 10. 



Calathium sat obscure luteum, sat radians, planum, 50 — 

 60 mm. latum. 



Ligulce marginales 3 — 3,5 mm. latse, planse, extus stria 

 obscure olivaceo-purpurea notatse. 



Antherce polliniferae. 



Stylus virescens. 



Achenium olivaceo-stramineum, apice breve spinulosum, 

 caeterum p. max. p. lseve, 3,5 mm. longum, 1 mm. latum, in 

 pyramiden late conicum vix 0,2 5 mm. longum sensim abiens, 

 rostro 10 — 11 mm. longo. 



Utbredning: Sverige: Uppl., Solna s:n, Solnaskogen, våt lokal (H. Dt.j- 

 — Stockh., Stallmästaregården, å en om våren öfversvämmad äng samt på 

 frisk gräsvall, Bellevueparken. skuggig backsluttning, Bergielunds Bot. 

 trädg. (H. Dt.), Norrtulls järnvägsstation (C. F. Sundberg]. — ög. S:t Lars 

 s:n, Tannefors (H. Dt.). 



Norge: Hardanger, Granvin (S. K. Selland), Akershus amt, V. Åker, 

 Nedre Smestad, på odlad ängsmark (A. Landmark). 



T. lucidum utmärker sig genom sina vackert gröna blad 

 med ljust och lifligt purpurfärgade bladskaft och bladnerver, 

 aflånga nedåt småningom i skaftet långt afsmalnande blad med 

 medelstora till mycket långa mer eller mindre breda till större 

 delen otandade ändlober af triangulär till aflång form och 

 med spjutlik till pillik bas, vackert pruinösa korta holkar 

 med korta äggrunda till äggrundt lancettlika, vanligen rakt 

 utstående platta ytterholkfjäll och stora vackert gula, något 

 radierande korgar. Bladens nedre flikar äro tämligen korta, 

 spetsiga och smala, på öfre kanten rikligt syltandade, och 

 öfvergå upptill hastigt eller utan gräns i de ofta nedåt bre- 

 dare rikligt syltandade — sylflikade interlobierna. Hos exem- 

 plar från friskare mark äro de öfre loberna mer eller mindre 

 långa med hög, svagare tandad eller helbräddad, ofta veckad 

 rygg, som hastigt eller utan gräns öfvergår i den utstående, 

 stundom något uppåtböjda spetsen. Hos exemplar från fuk- 

 tig eller våt mark bli de öfre loberna kortare, mera nedåt 

 riktade och öfvergå uppåt utan gräns i den mycket stora, 

 till större eller mindre del oregelbundet tandade ändloben, 

 eller blifva bladen till sin öfre del nästan hela med endast 

 antydda, på sin rygg syltandade lober. Hos mera flikade 

 blad blir ändloben till sin öfre och större del helbräddad. 

 De kortare loberna bli mera spetsade hvaremot de längre bli 

 mer eller mindre trubbade. 



