HUGO DAHLSTEDT, ÖSTSVENSKA TARAXACA. 31 



starkt utåtböjda, sina talrika utstående breda och mörka 

 ytterfjäll, h vilka vid blomningen bilda en tät krans omedel- 

 bart under korgen, vackert mörkgröna blad med öfverallt 

 riklig tandning och triangulärt spjutlika till utdraget pillika 

 vanligen åtminstone i sin nedre del mer eller mindre rikligt 

 syltandade ändflikar, lifligt och tämligen mörkt purpurfärgade 

 bladskaft och medelnerver samt vanligen mycket täta föga 

 eller ej radierande, tämligen mörka korgar. Bladen äro öfver- 

 allt ovanligt rikligt och syllikt tandade. De variera än med 

 kortare mera nedåtriktade, bredare lober och bredare, mera 

 rundad endast nedtill tandad ändflik, än med längre, mera 

 aflägsnade lober med rak eller högt hvälfd rygg och ofta 

 uppåtböjda lobspetsar, rikligt och långt syllikt tandade t. o. 

 m. sylflikade interlobier och mera spetsiga triangulärt spjut- 

 lika till utdraget pillika, till största delen eller åtminstone 

 till sin nedre del mer eller mindre fint och oregelbundet syl- 

 tandade ändflikar, som ej sällan ofvan sidoloberna bli hop- 

 dragna till mer eller mindre smala midtlober. Som ofvan 

 är nämndt, är denna art mycket nära besläktad med före- 

 gående. Isynnerhet erinra de kortflikade formerna af båda 

 om hvarandra, men utom genom de ofvan omtalade karak- 

 tärerna på bladen, skiljas hithörande former, äfven former 

 med mera radierande korgar och mera bredflikade blad, från 

 T. lucidum genom de betydligt tjockare och mörkare holkarna 

 med visserligen breda men långa och dessutom talrikare fjäll, 

 hvilka ej äro platta, som hos föregående, utan på sin midt 

 äga mer eller mindre nedböjda kanter. Erinrar i åtskilliga 

 afseenden om T. interr upturn med hvilken den torde, ehuru mera 

 af lagset, vara besläktad, men är lätt skild genom bladform 

 och tandning, de vackert röda bladskaften och medelnerverna 

 samt de bredare och mörkare ytterfjällen. Hos T. interrup- 

 tum äro dessa sällan mer än 2 — 3 mm. breda och till utseen- 

 det spetsigare genom de mot spetsen nedböjda kanterna samt 

 äro på öfversidan vanligen mer eller mindre karaktäristiskt 

 brunrödt färgade. 



T. acroglossum n. spec. 



Folia saturate viridia, sat conformia, ± longa et angusta. 

 iineari-lanceolata — anguste lanceolata, glabriuscula— parce v. 

 in nervo mediano sparsim araneosa, petiolis et majore v. sal- 



