40 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 9. NIO 10. 



tast ojämnt och groft tandade ändflikar, samt af de korta 

 mörkgröna korgarna med vanligen rakt utstående, sällan nå- 

 got nedåtriktade, korta och tämligen breda ytterfjäll. 



På frisk naturlig mark äro vanligen endast de yttre och 

 mellersta bladen förhanden vid blomningen. Dessa äro en- 

 dast svagt, hufvudsakligast på medelnerven, spindelväfshåriga. 

 Flikarna äga vanligen hög, de öfre mycket kullrig rygg, som 

 småningom eller tvärt öfvergår i den utstående, ofta uppåt- 

 böjda spetsen. De nedre äro på ryggen mer eller mindre 

 syltandade, de öfre vanligen helbräddade eller försedda med 

 få syltan der. Ändf liken är af mer eller mindre spjutlikt tri- 

 angulär form, stundom med basen tenderande åt pillik form, 

 oftast med smala sidolober, helbräddad eller vid midten in- 

 skuren, så att en mindre lob bildas på endera eller båda si- 

 dorna. Oftast är denna lob karaktäriskt afrundad. Ändfli- 

 kens sidor kunna vara mer eller mindre insvängda, stundom 

 mycket hastigt så att en smalare midtlob uppstår. Mera 

 sällan bli sidorna konvexa, hvarvid fliken vanligen blir mera 

 utdragen och trubbad. 



De inre bladen äro särdeles breda och uppträda mest 

 hos individ från odlad mark eller ruderatplatser, hos hvilka 

 äfven de yttre få bredare, mera närmade flikar. Ändfliken 

 blir hos dessa innerblad mycket stor och ojämnt groftandad. 

 Hårigheten blir isynnerhet på öfversidan grof och mer eller 

 mindre tät, så att bladen isynnerhet som yngre få ett grått 

 utseende. Ofta äro dessa blad brunaktigt anlupna. Ej sällan 

 få deras kanter fläckvis samma färg som interlobierna. 



Holken är mycket karaktäristisk genom sin mörka färg 

 och de tämligen korta, i en jämn krans äfven efter blom- 

 ningen utstående ytterfjällen. 



Denna art är sannolikt besläktad med T. galbanum. Hos 

 båda äro fjällen försedda med mer eller mindre tydliga an- 

 svällningar under spetsen, och hos exemplar af T. scotinum, 

 som växa på mycket torr mark, träffar man ytterblad af 

 nästan alldeles samma form som hos T. galbanum. De äro 

 dock lätta att särskilja genom ett flertal karaktärer. T. sco- 

 tinum har alltigenom en mörk färg, mörka blad, mörka blad- 

 skaft och bladnerver och mörk holk. Dessutom äro blad- 

 loberna utstående och ändfliken hos alla blad bred. T. gal- 

 banum har däremot ljusa blad, ljusa bladskaft och bladverver, 

 mera nedåtriktade och kortare flikar samt smal ändflik. Kor- 



