44 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 9. NIO 10. 



rikligt syltandad rygg. Hos dylika exemplar bli äfven inter- 

 lobierna längre och starkare tandade än vanligt samt änd- 

 fliken mera utdragen med smalare och skarpare afsatt spets. 

 Hos yngre exemplar och individ från fuktig ängsmark bli 

 f Ii kärna kortare och bredare och mera nedåtriktade samt 

 ändflikarna större, mera trubbade, vanligen af triangulär eller 

 äggrund form med rundade sidor och spjutlik bas samt med 

 en eller ett par korta tänder på endera eller båda sidorna. 

 Innerbladen, som hos skuggformer och individ från ruderat- 

 mark och odlad jord ofta till större eller mindre antal äro 

 utvecklade redan vid blomningen, hafva rikligt tandade flikar 

 och stor ojämnt tandad till kort loberad, vanligen utdraget 

 äggrund ändflik med. pillik bas. 



På solöppna lokaler bli holkskaften rikligare spindelväfs- 

 håriga af b vita hår, som vid skaften tillväxt här och där 

 hopas i strimmor eller tofsar liksom hos T. patens. Med denna 

 torde den vara närmast besläktad, ehuru den äfven i för- 

 hållande till denna ter sig mycket isolerad. Möjligen äger 

 den äfven släktskap med den finska T. crispifolium Lindb. 

 fil., om h vilken den rätt mycket erinrar med af seende på 

 bladformen. 



Med af seende på denna har den ofta äfven en rätt stor 

 habituell likhet med vissa former af T. angustisquameum, men 

 är från denna utan vidare skild genom sin ljusare bladfärg, 

 de stora radierende korgarna och de breda nedåtriktade fjällen. 

 Äfven med T. prceradians företer den likhet, men har tal- 

 rikare och smalare bladlober och spetsigare samt kortare änd- 

 flikar, hvarjämte korgarna äro mindre samt holkarna kor- 

 tare och mörkare. 



T. Dahlstedtii Lindb. fil. 



H. Lindberg: Taraxacum-former från södra och meller- 

 sta Finland. Acta Soc. pro fauna et flora fennica. 29, N:o 

 9, 1907. 



Utbredning: Sverige: Vb., Skellefteå, Lejonström (K. Stéenhoff). — 

 Jämt., Östersunds järnvägsstation, gräsplan (C. F. Sundberg). — Med., Sköns 

 s:n, Petersvik (C. A. Nordlander), Skönvik (F. Ringius), Sundsvall (C. A. 

 Nordlander), Timrå s:n, Merlo (F. Ringius), Selångers s:n, Kungsnäs (E. 

 Collinder), Stöde s:n, Nedansjö (C. A. Nordlander), Edsta (E. Collinder), 

 Borgsjö s:n, ön (E. Collinder). — Hals., Hudiksvall, gräsmark (C. G. We- 





