HUGO DAHLSTEDT, ÖSTSVENSKA TARAXACA. 55 



lascentibus — piceis, subtus ± atroviridibus ± violascentibus, 

 interioribus obsc. viridibus in apicem ± purpurascentem 

 attenuates. 



Calalhium sat obscure luteum, planum. ± radians, 40— 

 50 mm. latum. 



Ligulm marginales sat angusta?, subtus obscure fusco- 

 violaceae. 



Antherce polliniferse. 



Stylus virescens. 



Achenium ± testaceum, superne sat crebre et late spi- 

 nulosum, inferne leviter tuberculatum — lseve, 3,5 mm. longum, 

 1 mm. latum, pyramide 0,5 mm. longo cylindrico, rostro 12 

 — 14 mm. longo. 



Utbredning: Sverige: Stockh., Bergielunds Bot. trädg., Haga H. Dt.). 

 Vg., Mösseberg, Sandhems s:n, Grimstorp, allm. (O. Nordstedtj. — Dal.. 

 Åmål, Ornäs och Gunnarsnäs s:n, Rostock (P. A. Larsson), — Boh., Norums 

 s:n, Stenungssund (A. F. Liljeholm). 



T. % pachylobum utmärker sig genom sina mörkt gröna, 

 något i lökgrönt skiftande, tämligen glänsande blad af fast 

 konsistens, de lysande ehuru mörkt violettröda bladskaften 

 och åtminstone den nedre delen af medelnerven, de yttre 

 bladens tätt sammanträngda och korta bladflikar med ofta 

 högt rundad rygg och korta, nedåtriktade eller något upp- 

 böjda spetsar, på de yttre bladen liten kortspetsad ändflik, 

 hvars kanter äro mer eller mindre konvexa eller ofvan mid- 

 ten är sammandragna och utlöpande i en kort smalare spets, 

 samt genom de inre (hos somliga individer alla) bladens täm- 

 ligen stora trubbiga helbräddade ändflikar med oftast ena 

 eller andra sidans basalflik, liksom en eller ett par af de när- 

 maste flikarna, i spetsen mer eller mindre karaktäristiskt af- 

 r un dad. 



Holken är mörkt grön af medelstorlek eller tämligen stor 

 med snedt utstående till mer eller mindre nedåtriktade ytter- 

 fjäll, som på sin öfversida äga en egendomlig blekare eller 

 mörkare i äiggrönt dragande färg. Häri, liksom till den 

 mörka bladfärgen och delvis äfven lobernas form, erinrar den 

 rätt mycket om T. angustisquameum. Isynnerhet likna bred- 

 bladiga med större ändlober utrustade individ af båda ar- 

 terna högst betydligt hvarandra. Utan tvifv T el äro de också 

 mycket nära besläktade. Från T. angustiquameum är T. 

 pochylohvm dock lätt skild genom de bredare och samman- 



