68 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 9. NIO 10. 



scure viridibus — atroviridibus in apicem purpureum v. piceum 

 attenuates. 



Calathium plenum, densum, ± et ssepe valde convexum. 

 obscure luteum, 35 — 45 mm. latum. 



Ligulce marginales subplanse v. + canaliculate, extus 

 stria ± purpureo-violacea notatae. 



Antherce polline obscure luteo valde repletse. 



Stylus virescens, ± excedens. 



Achenium fusco-stramineum, superne sat crebre spinulo- 

 sum, inferne ± tuberculatum, 3 mm. longum, 1 mm. latum, 

 pyramide c. 0,7 5 mm. longo subcylindrico, rostro c. 10 mm. 

 longo. 



Utbredning: Sverige: Jämt., Östersund (K. Stéenhoff), Ange (C. F. 

 Sundberg). — Med., Sundsvall (C. A- Nordlander), järnvägsstationen (E. 

 Collinder), Södra berget (C. Lundberg). — Uppl., Uppsala (M. Floderus), Solna 

 s:n, flerstädes H. Dt.;, Lidingö s:n, Islinge (E. Ekman, Djursholm, Sval- 

 näs (E. Ekman). — Stockh,, Bergielunds Bot. trädg., Djurgårdsfreskati. 

 Haga H. Dt.), Xorra kyrkogården [C F. Sundberg :, Djurgården (F. Peters . 

 Östermalms idrottsplats, Hästgardets kasern, Värtan (E. Ekman). — Srm.. 

 Brännkyrka s:n, Fridhem (H. Dt.), Aspudden ^M. Sondén), Strängnäs (V. 

 & G. Samuelsson;: — ög., Vreta s:n, Berg (H. Dt.). — Vg., Sandhems s:n. 

 Grimstorp (O. Nordstedt). — Sk., Svallöf (J. E. Palmer). 



Finland: Nyland. Helsingfors Bot- trädg. (H. Lindberg). 



Norge: Kristiania, Bygdö; V. Åker, Lysaker (Fr. Jebe). 



T. caudatulum kännetecknas af sina mörkt gröna, i gul- 

 aktigt stötande fasta blad, som ofta bli ganska gråaktiga 

 genom rikligt spindelväfsludd, isynnerhet på de inre bladen, 

 korta tjocka holkar med spetsiga tämligen smala starkt båg- 

 böjda och starkt inåt mot skaftet böjda fjäll, hvarigenom de 

 se mycket kortare ut än i verkligheten, samt medelstor, oftast 

 starkt kullrig tät korg af mörkgul färg med grönaktiga, mer 

 eller mindre utskjutande, af rikligt pollen täckta stift och 

 märken. Genom det rikliga mörka pollenet blir korgens gula 

 färg ytterligare förhöjd. På solöppna lokaler få bladen ofta 

 på öfversidan en brunaktig anstrykning och bli i lobvinklarna 

 och öfver interlobierna mer eller mindre svart violett färgade. 



Formen varierar än med alla bladen mera likformiga med 

 långa nedtill af syltandade interlobier mer eller mindre skilda, 

 smalare och utstående till nedåtriktade lober med mer eller 

 mindre syltandad rakare eller till och med något insvängd 

 rygg och utstående eller nedåtböjda spetsar, upptill med bredare 

 mera nedåtriktade lober med hög, hos de öfversta hvälfd 



