HJ. MÖLLER, LÖVMOSSORNAS UTBREDNING I SVERIGE. 19 



Denna varietet, som förut ej uppgivit s för Sverige, ut- 

 märker sig från små former av Polytrichum alpinum var. sep- 

 tentrionale knappast genom något annat än sin litenhet. Det 

 är en xerofil hungerform, som med seta knappast når en höjd 

 av 1,5 cm och har endast 4 å 5 blad på stammen. Bladen 

 äro oftast helbräddade eller möjligen i spetsen försedda med 

 ett par ytterst rudimentära tänder samt något vridna, så att 

 växten i hög grad liknar små exemplar av Polytrichum sexan- 

 gulare men skiljes från denna, såsom redan nämnts, därige- 

 nom att bladlamellernas marginalceller äro försedda med små 

 papiller. 



Polytrichum alpinum var. simplex anträffas endast på de 

 högsta topparna i våra fjälltrakter från omkring 1,000 meter 

 och går så högt upp som överhuvudtaget vegetationen når. 

 Den växer oftast ensam på bara fläckar på de mest sterila 

 fjällhedar eller tillsammans med Dicranum enerve Thed., 

 Svartzia montana (Lam.) Lindb., Pohlia commutata (Schimp.) 

 LiNDB. samt lavar. Sydligaste lokalen är Åreskutan i Jämt- 

 land. Jag känner varieteten endast från några få lokaler, 

 men det gäller säkerligen om denna liksom föregående varie- 

 tet, att den blivit förbisedd. Denna varietet uppträder så 

 godt som alltid kapselbärande. 



Polytrichum alpinum var. simplex är förut funnen endast 

 i Norge, men torde nog finnas äfven i arktiska trakter, 



Varietetens utbredning i Sverige. 



Jämtland. Åre, Åreskutan 1813 C. J. Hartman (L.); 

 Brunnerstöten 1885 K. A. T. Seth. 



Pite lappmark. Arjepluog, Tjidtjakk 1856 S. O. Lind- 

 berg (L.); Merkenes på Rattes 1918 M. 



Lule lappmark. Jokkmokk, Kirkao 1919 M. 



Torne lappmark. Jukkasjärvi, Kebnetjokko 1919 M.; 

 Lussoratjokko 1916 J. 



Polytriclium gracile Menz. 



1708. Polytrichum gracile; Menzies, A New Arrangement of the Genus 

 Polytrichum i Transactions of the Linnean society. Vol. IV, 

 sid. 73. tavl. O, fig. 3. 



1799. Polytrichum longisetum,; Swartz, Dispositio systematica nuisco- 

 rum fiondosorum Svociac!. Sid. 76, 103, tavl. 8, fig. K). 



1800. Polytrichum aurantiacum; Hoppe, Botnai«choa Taschenbuch 

 1800. Sid. 13!i, l.ll. 



